Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTE T 375 



Og den svenske torvmyrforsker L. von Post sier, at »st6rre 

 delen af den postglaciala landhojningen var afslutad vid den 



subboreala tidens inbrott Littorinatidens klimatoptimum 



fortfor ånnu under subboreal tid« (Geol. Forn. Forh. Stockholm, 

 B. 28, 1906, pag. 274). I sine > Studier ofver de sydnerikiska 

 barrskogarnes utvecklingshistoria < (Bih. K. Vet. Akad. Handl. 

 B. 25. III, Nr. 10, 1900, pag. 45) sier Sernander: »Hann verk- 

 ligen granen for den tid, då menniskan mera effektivt borjade 

 verka på vegetationen, fullborda hela detta forstorelseverk af 



annan våxtlighet — Den temligen rikhaltiga och omvex- 



lande flora, som ånnu utmarker detsamma, talar beståmdt mot 

 detta, likaså beskaffenheten af torfmossarnes ofre lag — de sub- 

 boreala och subatlantiska — , der granen visserhgen år mycket 

 allmån, men åfven andra mot granskogen ej resistenta forma- 

 tioner lemnat spår af sin tillvaro. Det maste sålunda hafva 

 existerat någon håmsko på granens utbredning. Denna håmsko 

 tror jag mig hafva funnit i de forntida skogseldarne.« 



Det er ikke blot i det nordvestlige Europa, men ogsaa i 

 Amerika, at -A warmer and drier climate preceded the present 

 epoch« (Bull. American Geogr. Soc, Vol. 47 (1015), pag. 145). 



Naar Nordmann for Danmarks vedkommende indførte »Do- 

 sinia-lagene« (Medd. Dansk geol. forening. X, 1904, pag. 23^ — 40) 

 som et eget kvartært formationsled, nyere end Tapes-tiden, saa 

 kunde det jo ligge nær at sammenstille disse med Trivia-niveauet: 

 men der er endnu ikke levert en saavidt uttømmende skildring 

 af denne tvedeling af tidsrummet efter Tapes-tiden i Danmark, 

 at det lar sig gjøre paa det grundlag at utføre en mere almin- 

 delig korrelationssammenstilling. Selv sammenstiller Nordmann 

 >Dosinia-lagene< med »de lavere Tapesbanker i Norge« (L. c. 

 pag. 40), idet han da vel at merke tar »lavere Tapesbanker« i 

 samme betydning >85 — 100 7o af hævningen« (L. c. pag. 26) som 

 den, der ogsaa er henledet opmerksomheten paa i foreliggende 

 afhandling (cfr. ovenfor pag. 78), altsaa med andre ord, banker 

 i høiden — 32,2 m. o. h. Naar vi imidlertid erfarer, at » medens 

 de egentlige Tapeslag ved Fredrikshavn naa op til en højde af 

 omkring 40^ naa Dosinialagene samme sted kun op til c. 10'« 

 (Meddel. Dansk geol. forening, IX, 1903, pag. 43), ser vi imid- 

 lertid, at hverken paa først- eller sidstnævnte maate overensstem- 

 melsen i høidebeliggenhet blir særdeles god med Trwia-niveauei: 

 efter sidstnævnte blir den bedre med det følgende niveau. 



I den sydøstlige del af vort land artet forholdene omkring 

 Kristianiafjordens indre del sig paa en saadan maate, at ialfald 

 som en »\vorking hypothesis« den anskuelse blev fremsat, at der 

 muligens hadde været en ganske liten og svakt fremtrædende 

 niveauoscillation paa overgangen fra Tdpea-Wåen til 7>/f'7a-liden, 



