376 p. A. ØYEN [1914 



dog med en forskyvningsamplitude, der ikke oversteg en meter 

 (Christiania Vid.-Selsk. Skr., I, Mathm.-natm'vid. Kl. 1908, No. 2, 

 pag. 118). Noget tilsvarende har det ikke lykkedes at fremfinde 

 i det trondhjemske, endskjønt de paa mange steder optrædende, 

 vekslende grus- og sandlag nok kunde rumme liknende proces 

 fænomener. Da forholdene ellers arter sig temmelig likt for disse 

 to niveauer inden de to nævnte omraader, vilde det vistnok 

 ikke være nogen serdeles dristig analogi-hypothese, selv om man 

 kun paa basis af den konstruktive analogislutning inducerte en 

 saadan arbeidshypothese. 



Ostrea-niveauet. 



I en af handling »Glacialgeologiske studier langs stranden af 

 Kristianiafjordens indre del« behandlede jeg ved en tidligere 

 anledning (Arch. for Mathm. og Naturvid., B. XXVIII, No. 4) en 

 gruppe skjælbanker, som jeg sammenfattede under betegnelsen 

 Ostrea-niveauet (L. c. pag. 20), hvis begrensende strandlinje opad 

 blev henlagt til en høide af 22 m. o. h. (P. A. Øyen: A brief 

 summary of the evidence furnished by Glacial phenomena and 

 fossiliferous deposits in Norway as to Late-quaternary climate, 

 1910, pag. 341), medens niveauets afsætninger fulgtes helt ned 

 til den nuværende strandlinje, kun delvis afbrudt ved en del 

 eiendommelige, littorale afsætninger i omtrent niveauets halve 

 høide, »10 — 12m. o. h.«, saaledes som deri foreliggende afhand- 

 ling allerede er redegjort for i det foregaaende (cfr. ovenfor pag. 

 88). Jeg har dog ikke fundet nogen grund til her at foreta nogen 

 egentlig ny hovedinddeling, da man efter 22 m. strandlinjen ved 

 Kristianiafjordens indre del kan følge en ubrudt, kontinuerlig og 

 sammenhængende utvikling i skjælbankernes og de tilsvarende 

 grundtvandsafsætningers faunistiske forhold, med de merkelige 

 overgangssuiter, som vistnok skyldes jevnt oscillerende klimatiske 

 forandringer, saaledes som jeg allerede tidligere ved forskjellige 

 anledninger har søkt at klargjøre det, f. eks. i nogle slutnings 

 betraktninger til min af handling om »Lærumskredet« (Nyt Mag. 

 for Naturvid., B. 47, 1909, pag. 240—242). Derfor blev ogsaa 

 dette afsnit allerede i foreliggende af handling temmelig utførlig 

 behandlet i det foregaaende (cfr. ovenfor pag. 88 — 90), hvor paa 

 sidstanførte side en sammenfattende oversikt blev git, hvortil her 

 kan henvises. Naar Bjørlykke (Lærebok i Geologi, 1910, pag. 

 220) opfører dette niveau som «lavere tapesbanker«, saa er dette 

 ikke ganske korrekt, thi som allerede ovenfor under omtalen af 

 »Dosinia-lagene« berørt, utgjør de »lavere tapesbanker« en afde 

 ling, der riktignok ogsaa gaar ned til den nuværende strandlinje. 



