378^ p. A. ØYEN [1914 



samme fænomen paa en række forskjellige steder, saaledes f. eks. 

 med terrassedannelser i omgivelserne af Reppe teglverk i høiderne 

 10 — 12 m. o. h. (II, 118) og med terrasser ved teglverket selv i 

 høiden 11,3 m. o. h. (II, 122). Længere inde støter vi paa den 

 rikt fossilførende terrasse nær Langstein i en høide af 10 m. o. h. 

 (II, 145) og ikke langt derfra den fossilførende terrasse ved Stens- 

 svedjan 8 m. o. h. (II, 151). Ved Ranheim har vi en terrasse 

 10,4 m. o. h. (II, 102). I selve Trondhjems by stiger terrasse- 

 dannelsen i Ilsviken for dette afsnit op til 10 m. o. h. (II, 63). 



Efter det nu ovenfor utviklede blir det ret iøinefaldende, hvor 

 ledes man uten videre ogsaa paa Trondhjemsfeltet kan overføre 

 den samme klassifikation med hensyn til den del af formations- 

 rækken, der falder efter Tapes-niveauets lid, som den jeg i det 

 foregaaende har opstillet (cfr. ovenfor pag. 90). Vi vil derfor 

 ogsaa kunne overføre den samme betraktningsmaate, som der er 

 gjort gjeldende. En karakteristisk eiendommelighet, som vi ogsaa 

 for dette niveau skal lægge merke til, er at saavel for hovedlinjen 

 selv, i høiden 22 m. o. h., som for den sekundære bilinje, i høiden 

 11 m. o. h., gjelder del samme, som vi har fundet for de to fore- 

 gaaende niveauer, nemlig, at over hele den indre og centrale del 

 af vort omraade nermer gradientfaldet sig saa sterkt til nul, al 

 med de forhaandenværende maalinger for øie, er det ikke mulig 

 med beslemthed at si, i hvilken retning heldningen gaar, eller om 

 der overhodet er nogen. Anderledes stiller imidlertid ogsaa for 

 dette niveaus vedkommende forholdet sig, naar vi gaar over til 

 de vestlige, mere perifere dele af omraadet. Thi fra Ørlandet vet 

 vi fra, hvad ovenfor blev meddelt under behandlingen af Trivia- 

 niveauet, at der foruten dette niveaus strandlinje ogsaa forekom 

 en stranddannelse i ikke fuldt den halve høide over havet, som 

 derfor efter al sandsynlighed netop representerer Ostrea-niveauets 

 øvre begrænsende strandlinje. 



Vi kunde derfor nu, da vi nærmer os nutidens strandlinje, 

 samle i et skematisk overblik, hvad vi nu, til sammenligning for 

 de senere tidsafsnits vedkommende, vet om gradientfaldet i nord 

 vestlig retning fra Trondhjem til Froan, sammenliknet med Mytilus- 

 niveauets marine grense: — 



Trondhjem Ørlandel Froan 



Mytilus-niveauet 200 — (.80) — 120 — (80) — 40 m. o. h. 



Tapes-niveauet . 70 — (35) — 35 — (35) — — 



rrivia-nweaiiet 45 — (29) — 16 — (16)— — 



Ostrea-niveaiiel 22 — (15) — 7 — (7) — — 



Mya-niveaiiet — (0) — — — — 



Idet vi her for fuldstændighets skyld har vedføiet ogsaa selve 

 nutids-niveauet, Mya-niveaiiet (cfr. ovenfor pag. 83), ser vi, hvor 

 ntpræget den lov gjør sig gjeldende, som ogsaa i det foregaaende 



