Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 391 



foreløbig blil staaende ved Sarss fremstilling, saa meget mere, 

 som en stor del af materialet fra vore kvartære afsætninger er 

 unddraget en sikker bestemmelse, efter Jensen's diagnose, paa 

 grund af dets ofte ret defekte tilstand; men Jensens betrakt- 

 ningsmaate, som ogsaa er fulgt af Nordmann (Meddel. Dansk geol. 

 Forening, B. 4 (1912), pag. 75 flg.), er ret interessant og fortjener 

 fuldt ut at følges med opmerksomhet. Med hensyn til denne 

 arts noget afvikende karakter ved Frogner gravkapel (vestre grav- 

 lund, Kristiania) se mine bemerkninger under A. patelliformis. 



Anomia aciileata Lin. forekom ved Haarberg (Ørlandet), Reppe 

 teglverk, Holan, Langstein, Næsvandskanalen, Smaaaasan, Ind- 

 bryn, Nj^byen (Stenkjær). Sårs adskiller denne som en egen art 

 (Moll. Reg. Aret. Norv. pag. 15). Dautzenberg & Fischer indfører 

 igjen Gray & Muller: Monia aciileafa og angir en meget vid ut- 

 bredelse til 1976 m. dyp (C. S. M., pag. 316 — 319). Ogsaa med hensyn 

 til utskillelsen af denne formtype som en egen art, er jeg nærmest 

 tilbøielig til at betrakte G. O. Sars's anskuelse som den rigtige. 



Anomia patelliformis Lin. forekom ved Størset (Ørlandet), 

 Reppe teglverk, Sve grustak, Langstein, Stenssvedjan, Vardals- 

 bækken. Petersen angir for denne art en dybde 10 — 25 favne 

 fra de danske farvande (De skalbærende mollusker, 1888, pag. 119). 

 Den danske geolog V. Nordmann følger i sin nomenklatur den 

 samme regel, som jeg i det foreliggende tilfælde har gjort med 

 hensyn til adskillelsen af A. patelliformis Lin. og A. striata Brocchi, 

 hvilket blir ganske det helt omvendte af, hvad Brøgger an- 

 vendte i »Sengl. & postgl. nivåforandringer i Kristianiafeltet« 

 1900 — 1901. Sårs angir Lofoten som nordgrense (Moll. Reg. 

 Aret. Norv., pag. 15). Denne art (A. patelliformis) forekommer 

 talrik f. eks. ved Viervik (mellem Helgeraaen og Barkevik); et 

 ganske ungt eksemplar viste kun ganske svak antydning til strip- 

 ning og tangerende muskelindtryk. Ved Frogner gravkapel (vestre 

 gravlund, Kristiania) fandt jeg 19-8^01, sammen med A. ephippium 

 var. sqiiamiila, et par eksemplarer af noget afvikende form, hvor 

 muskelindtrykkene dog ikke trær klart frem, saa bestemmelsen 

 kanske for saa vidt ikke blev helt sikker. Det ene viser sig imid- 

 lertid med nogenlunde sikkerhet at maatte henføres til .-1. ephip- 

 pium, forma typica, og det andet, der er svakt stripet, skjønt af- 

 brutt, maa nærmest sættes i gruppe med .4. ephippium, var. electrica. 



Anomia striata Brocchi forekom ved Reppe teglverk, Lang- 

 stein, Østborg, Værdalsskredet 1893. Sårs angir ikke denne 

 art fra vort lands arktiske region. Jeg har ved en tidligere an- 

 ledning behandlet forholdet mellem denne og foregaaende art 

 temmelig utførlig (Det sydlige Norges » boreale* .strandlinje — 

 Christiania Vid.-Selsk. Forh. 1906, Nr. 1), og paaviste ved hin 

 anledning, at der ogsaa gives intermediaM-e former mellem disse 



