394 



ØYEN 



1914 



dersøkelse af hans originalmateriale viste det sig al være den 

 store form af Pecten operciilaris, som ogsaa er kjendt fra flere 

 andre steder, saaledes Stenkjær, Smulem, Mære, Ranesklev, Skjelle- 

 bæk, Borgeslad, Kalstadtjern, Lærumskredet, Valle, Gjermstad. 

 Som nemlig det i M. Sars's samling opbevarte eksemplar viser, 

 er hans angivelse af Vola maxima Lin. fra Stenkjær teglverk 

 feilagtig, idet det opbevarte, defekte eksemplar viser sig at til- 

 høre en forholdsvis stor form af P. operciilaris, af høide 75 mm., 

 men af normal formtype. Det samme er ogsaa tilfældet med 



Fig. 2. lieden operculoris Lin. Vi. Mære, Sparbu. 



M. Sarss angivelse af forekomsten af Vola maxima ved Smu- 

 lem, idet denne ogsaa tilhører den samme form af P. operciilaris. 

 der her findes i brudstykker, der antyder endnu større former 

 end dem, som er fundet ved Fornes, af høide indtil 82 mm. Ved 

 Flornes (Stod) angav nemlig ogsaa Sårs Vola maxima, men dette 

 viser sig ogsaa at være P. operciilaris, forma typica i de samme 

 store former, længde <S2 mm. I samme store formtype er denne 

 art ogsaa fundet ved Mære (Sparbu), af høide 82 mm., i en tem- 

 melig hvælvet form, som det viser sig af den vedføiede fig. 2, 

 efter fotografi i naturlig størrelse af et eksemplar fra dette sted. 

 Af denne ved vor syd og vestkyst meget almindelige art har 



