428 F. A. ØYEN [1914 



Kiær indeii detle omraade fandl den i flere lavUiggende kvar- 

 lærafsælninger, saaledes Httoralt forekommende mellem Skatøren 

 og Stakkevold, 2 — 4 m. o. h. ved Skatøren og 2 — 7.5 m. o. h. ved 

 Langenes. 



Neaera ciispidata Olivi forekom ved Langstein. 



Corhiila gibba Olivi forekom omkring Langbækken nær Gula 

 ved Stav, Øllandet (M. Sårs), Ilsviken (Trondhjem), Reppe tegl 

 verk, Tangen teglverk, Sve, Langstein, Stenssvedjan, Ysse, Heste 

 hagen (Sparbu), Stenkjær teglverk, Indbryn (Stod). Hr. Martin 

 Moe har sendt mig denne form fra Stubberg myr (Hells st.). 

 Som jeg har paavist i Kristianiafeltet, kan denne art, hvor øster 

 sen mangler, ofte benyttes som en substituerende formtype. 



Mya arenaria Lin. har jeg sommeren 1901 fundet sammen 

 med Ostrea edulis, Mijtiliis ediilis, Cardiiim edule, Scrobicniaria 

 piperata, Macoma ballica og Littorina littorea paa den vide fjære 

 strand utenfor Stenkjær; det er idethele et recent eller nær recent 

 faunaselskap, man her har for sig. Med hensyn til forskjellige 

 feiltagelser, som har indsneket sig i den skandinaviske kvartær 

 litteratur med hensyn til forekomster af denne art, skal jeg kun 

 henvise til mine »Kvarlær-studier i Trondhjemsfeltet«, H (1911), 

 pag. lo. Ved Langstein forekom ogsaa et enkelt, mindre brud 

 stykke af denne art, tilhørende et eksemplar af normal størrelse; 

 men forvitringsutseende og den vedheftede sand gir dog brud- 

 stykket karakteren af at være tilført fra den nærliggende strand 

 og saaledes vistnok at være af helt recent oprindelse. Den synes 

 at svare fuldstændig til den paa sandstranden ved Stenkjær 

 opplukkede varietet. I denne forbindelse kan det være af inte 

 lesse at merke sig, at der ved Langstein ogsaa forekom skaller 

 af Mytilus edulis af helt recent præg, og som derfor ogsaa maa 

 være tilført skjælbanken paa kunstig maate. Sammen med endel 

 fossile og recente former er M. arenaria fundet paa Værdalsøren. 

 Fra Maine U. S. har jeg havt anledning til at undersøke denne art, 

 der ikke i nogen væsentlig grad afvek fra vor, hverken i form eller 

 størrelse, idet den optraadte som forma typica af længde 72 mm. 

 1 en gammel samling af M. arenaria fra Montreal (Kanada), som 

 var hensat i vort universitets geologiske samling var uten udskil- 

 lelse lagt sammen i samme æske under samme etiket saavel 

 Mya arenaria (af recent præg), som Mya truncata var. ovaia (af 

 fossilt præg) af en længde ca. 70 mm. Og i en samling som 

 vort universitet for ikke længe siden mottok af »Mya arenaria« 

 fra Montrears Post Pliocene var ogsaa indlagt sammen Mya 

 truncata var. ovata, af længde 48 mm., og Mya arenaria af 

 længde 45 mm.; den sidstnævnte hadde imidlertid ogsaa i denne 

 samling en utpræget recent karakter. Denne art har imidlertid 

 en temmelig høi alder, thi i den utmerkede britiske crag-forsker 



