Nr. 6J KVARTÆR-STUDIER I THONDHJEMSFELTET 431 



Vinjeøren fandtes i eii høide af ca. 73 m. o. h. store, lykke og 

 robuste former af Saxicova pholadis, og ved Storhaug (Hevne) 

 fandtes i samme høide denne art i normale former. Saæicaua 

 pholadis forekommer paa Ørlandet (M. Sårs), Haarberg (Ørlandel), 

 Størset, Hov (Ørlandet), Ophaug, i juvenile former ved Ylterland, 

 saavel i den normale som juvenile form samt var. arclica ved 

 Kalvaabakken. I forma fypica ved Ilsviken, Baklandets teglverk, 

 Reitgjerdet teglverk, paa dette sidste sted ogsaa i juvnile former, 

 i begge disse typer ved Kammene og ved Fjerheimsfossen likesaa, 

 her dog tildels noget a;-c/zca liknende; forma typica ved Ranheim, 

 likesaa ved Hommelvik telegrafstolper (151 m. o. h.), hvor ogsaa 

 juvenile former forekom. Ved Buvasli forekom en liknende, 

 liten, tyndskallet formtype, som den jeg har fundet i den høit- 

 liggende terasse ovenfor Skaadalen station i vestre Aker; liknende 

 var ogsaa de former, som forekom ved Reppe teglverk. Den 

 almindelige form fandtes ved Stuberg, Sortesbækken (Reppe), Sve, 

 Langstein, paa dette sidste sted foruten i forma typica, ogsaa i 

 A'arieteter af mere juvenil, eller endog tildels af noget arctica- 

 liknende karakter, i juvenile former ved Stenssvedjan, særlig i 

 juvenile former ved Vardalsbækken, Næsvandskanalen, nordre 

 Tandberg, Østborg, Værdalsskredet 1893, Skavdalen, Ytterøen, i 

 juvenile former ved Hestehagen (Sparbu), i smaa former og juve- 

 nile individer ved Stenkjær teglverk, Smaaaasan, Indbryn (Stod) 

 saavel i forma typica som juvenile individer, likesaa i Nybyen 

 (Stenkjær), Vinje (Snaasen), Sunnan (Snaasenvand). I en samling 

 etiketteret af Sparre-Schneider har jeg seet ganske smaa eksem- 

 plarer af Saxicava pholadis, recente fra Kvænangen, anført som 

 »Saxicai)a arctica((. S. pholadis af Aremark-typen er ogsaa fundet 

 i Paisley Clay Beds. Saxicaua pholadis i hovedtypen og i de for- 

 skjellige varieteter, hvorunder arten ofte optrær, er meget utbredt 

 i vore kvartære afsætninger, saavel i leret som i skjælbankerne, 

 saa forsaavidt vilde en opregning af lokaliteter være hensigtsløs; 

 her skal kun pekes paa visse karakteristiske typer til sammen- 

 likning med Trondhjemsfeltets mange, forskjelligartede former. 

 Paa sine steder antar denne art høist eiendommelige deforme 

 skikkelser; saadanne har jeg f. eks. fundet ved Kilebu (Rakkestad) 

 og Kilebuslora paa grensen mellem Rakkestad og Aremark like 

 som ogsaa ved Kuholmen teglverk nær Kristianssand. Merkes 

 bør ogsaa de eiendommelige former fra borehullerne nær 

 Brevik. En liknende t3'pe som den store, robuste tbrm fra Kam- 

 mene (Klæbu) har konservator Kiær bragt fra Tromsdalens 

 teglverk nær Tromsø og Danielsen fra marleker ved Otraly 

 (Kristianssand). Former, der ikke er til at skille fra de i vorl 

 ra glaciale og noget yngre ler forekommende, har jeg selv tat ved 

 Nørre Harridslev (Vendsyssel), og liknende har Schei brakt fra 



