450 P. A. ØYEN [1914 



utført mill bestemmelse ved at bygge paa M. Sarss opbevarede 

 materiale fra de kvartære afsætninger, maa vi derefter overens 

 stemmende hermed ogsaa bedømme den foreliggende bestemmelse. 



Spirorbis sp. forekom ved Haarberg (Ørlandet\ Røne-Aune, 

 Trøen (Ørlandet), Størset, Hov, Ophaug, Ytterland (Ørlandet), 

 Langstein, Vardalsbækken, Næsvandskanalen, ved Smaaaasan 

 fastsittende paa Mytilus modiohis og Balaniis crenatus, Indbryn 

 (Stod), Stenkjær teglverk. Med hensyn til bestemmelsen af de 

 arter, der bør henføres til slegten Spirorbis, skal jeg kun minde 

 om, at WoLLEBÆK »har fundet at burde udsætte beskrivelsen 

 af denne slægt, indtil et for et saadant øiemed specielt omhyg- 

 gelig konserveret materiale af disse vanskelige og særdeles smaa 

 arter er tilveiebragt« (Kristiania Vid.-Selsk. Skr. I, Mathm. na- 

 turvid. Kl., 1911, Nr. 18, pag. 113). En række forskjellige Spir- 

 orbis-arier er kjendt ogsaa fra Kanada, saavel recente som fos 

 sile (Whiteaves: Marine Invertebrata of Eastern Canada, 1901, 

 pag. 68—71). 



Pomatoceriis (Phil.) triqueter Mørch (Wollebæk: Christiania 

 Vid.-Selsk. Skr. I, Mathm. -naturvid. Kl. 1911, Nr. 18. pag. 114). 

 Serpiila triquetra Ørsted 

 Venn Hia porrecta Mull. 

 Serpula venniciilaris Ørsted 

 Pomatoceros tricuspis Phil. 



Denne art anførte jeg tidligere under sidstnævnte betegnelse 

 og angav den som forekommende ved Haarberg (Ørlandet), Røne- 

 Aune, Hovs utmark (Ørlandet), Størset, Ophaug, Reppe tegl- 

 verk, meget almindelig ved Langstein dels i selvstændige klynger 

 og dels fastsittende paa Anomia striata, Vardalsbækken, Næs- 

 vandskanalen, Hølbæk (Sparbu), ved Smaaaasan meget almin- 

 delig, dels i klynger og dels fastsittende paa Pecten islandiciis, 

 Mytilus modiohis, Mya truncata, Zirphaea crispata, Biicciiium iin- 

 datiim og paa smaasten, Indbryn (Stod), Stenkjær teglverk, Ny 

 byen (Stenkjær). Denne art findes utbredt paa haard bund i lit- 

 toral- og sublittoralregionen fra Kristianiafjorden til Varanger- 

 fjorden (Wollebæk, L. c. pag. 115). 



Eupomatus uermicularis Mull. Sårs forekommer ved Tangen 

 teglverk og Langstein. Wollebæk anfører den som Serpuln ver- 

 micularis Lin. (Kristiania Vid.-Selsk. Skr. L Mathm. naturvid. 

 Kl. 1911, No. 18, pag. 116) og sier, at den er almindelig langs 

 Norges syd- og vestkyst paa fjeld , sten- og skjælbund fra ca. 10 m. 

 ned til et par hundrede (den største dybde, hvorfra den er note 

 ret fra vor kyst, er 260 m.). Hj^ppigst træffes den i sublitoral- 

 regionen« (L. c. pag. 117). Dawson angiv Serpula nermicularis Lin. 

 som fossil fra Montreal, Murray Bay og Riviére-du Loup, men 

 tilføier »a small spedes of Serpula, apparently the above, though 



