Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 457 



NoRDGAARD (Det kgl. norske Vid. Selsk. Skr. 1907, No. 7, pag. 17). 

 Denne artsliste viser, som ogsaa Nordgaard har gjort opmerk- 

 som paa, at de herboende folk har været skjæl spisen de 

 fiskere. 



I det foregaaende har vi hørt O. Ryghs anskuelse med hen- 

 syn til denne skaldynges alder. Og i det væsentlige overens- 

 stemmende med denne er ogsaa, saa vidt jeg kan se, K. Ryghs 

 opfatning af samme, idet denne forsker fremhæver fundet af 

 skiferpilespidser med agnorer (Det kgl. norske Vid. Selsk. Skr. 

 1902, Nr. 3, pag. 19), en enegget skiferkniv samt et par skifer- 

 økser (Festskr. Trondhjems 900 aars jubilæum 1897, Trøndela 

 gen i forhistorisk tid, pag. 11 — 12). 



Andr. M. Hansen fortæller os, at »de danske køkkenmød- 

 dinger viser at skæl har spillet en rolle i ernæringen, som aldrig 

 er kendt hos arierne, det oprindelige indlandsfolk. Nøstvetbo 

 pladsene som hidtil kendes har ikke været egnet til at opbevare 

 andet end stensager, ikke ben eller horn, ikke lerkar, ikke skæl. 

 Men på Jæderen finder vi igen ganske tydelige skældunger, køk- 

 kenmøddinger. Vi finder skæl sammen med andre måltidsrester 

 på forskjellige steder i Romsdalen — Fosen, sammen med kyst- 

 kulturens redskaper. Og vi finder østers og sauskæl (cardium) 

 sammen med redskap av lignende uarisk præg på boplads inde 

 ved bunden af Trondhjemsf:jorden — køkkenmøddingen ved 

 Stenkær« (Oldtidens nordmænd, ophav og bosætning, 1907, pag. 

 70) — det er veidefolkets, huleboernes lange tog Hansen her 

 opruller for os. Imidlertid har Hansen meddelt mig, at han 

 vistnok tidligere har motsagt sig selv med hensyn til denne 

 dynges alder, men at han senere har betraktet dens arkæologiske 

 indhold som temmelig ubestemt i den henseende, saa at dyngens 

 alder maa bli at bestemme ad geologisk vei. Nordgaard skrev 

 endel » Bemerkninger om stenaldersbopladsen ved Stenkjær< (Na- 

 turen, 1908, pag. 57 — 59) og finder, at »af forskjellige grunde 

 har det sin interesse at bestemme strandlinjens beliggenhed i 

 forhold til den gamle boplads (L. c. pag. 58). Og Nordgaahd 

 bestemte saa tapestidens strandlinje til »ca. 30 ms høide o. h.« 

 (L. c. pag. 59). Ziegler hadde bestemt bopladsens høide til 95 

 f. o. h. {= 29, s m.) (Forn. norske fortidsmindesm. bevaring, aars- 

 beretn. 1873). Og Nordgaard fandt >paa den maade samtidig- 

 hed for skjælbankens afsætning og stenaldersbeboelsen. Med 

 andre ord, tapestidens strandlinje maa ogsaa fiksere stenalderens 

 fjordniveau i dette strøg (Naturen 1908, pag. 59). Imidlertid 

 uttalte selv en archæolog, A. W. Brøgger, sig et par maaneder 

 senere paa en saadan maate, at det gir en umiddelbar tilslut- 

 ning til det resultat, hvortil Nordgaard var kommet, idet nem- 

 lig Brøgger sier, at for tiden er der ingen norske fund, der 



