Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 459 



har levet nærmere Trondhjem end ved Tarven utenfor fjordens 

 munding (Østers og østerskultur i Trondhjenisfjorden, 1913, 

 pag. 6). Det er derfor al grund til at anla, at en meget rumme- 

 lig tid er forløpet, siden østersen levede her i den inderste del 

 af fjorden ved Stenkjær. Med hensyn til det fund af østers, som 

 jeg sommeren 19U1 gjorde paa stranden ved Stenkjær (Det kgl. 

 norske Vid.-Selsk. Skr., Trondhjem, 1908, No. 5, pag. 37 og II, 

 178), er vistnok Nordgaards bemerkning meget trefTende, naar 

 han sier: da østersen kan leve paa dybder fra — 40 favne, er 

 det ikke utelukket, at disse skaller kan være flere tusen aar 

 gamle« (Det kgl. norske Vid. Selsk. Skr. 1909, No. 9, pag. 10). 

 Dette var jeg ogsaa selv opmerksom paa og tilføiede: »Men den 

 her fundne Ostrea ediilis Lin. kan ikke desto mindre gjerne have 

 en betydelig alder< (L. c. 1908, No. 5, pag. 37). 



Her møter imidlertid en ny vanskelighet; thi en af de i skal- 

 dyngen angivne former, Acmaea testudinalis Mull., er i den syd- 

 lige del af vort land endnu med sikkerhet kun kjendt fra det 

 nuværende strandbelte som en geologisk tall meget sent indvan 

 dret form. Vislnok angies den af flere forfattere fra lavtliggende 

 skjælbanker i den nordlige del af vort land, men saavel de 

 faunistiske som de slratigraflske forhold turde her endnu Irænge 

 en systematisk undersøkelse, førend indvandringstiden af denne 

 interessante form kan sies endelig fastslaaet. Der foreligger saa- 

 ledes her en tilsynelatende motsigelse i fundet af de to her 

 nævnte former i skaldyngen ved Stenkjær. Imidlertid vet vi, at 

 selv en saa erfaren malakolog som Knipowitsch har tat feil i 

 bestemmelsen af denne art (Verh. russ. kaiserl. min. Gesellsch., 

 Ser. Il, B. 38, pag. 1 — 169), idet han selv angir, »at bestemmel- 

 sen må ansees som usikker < (Brøgger: Sengl. & postgl. nivå- 

 forandr. i Kristianiafeltet, pag. 597). Det er derfor ingen umulig- 

 het, at der her foreligger en feilagtig bestemmelse, saa meget 

 mere som de i skaldynger opbevarede muslingskaller ofte har 

 et noget forkjert utseende paa grund af den let indtrædende 

 formuldning. Og jeg har selv ved Bø (Karmøen) i det nuværende 

 strandbelte tat former af Patella viilgata Lin., der ved det første 

 overfladiske gjennemsyn hadde en skuffende likhet med Acmaea 

 testudinalis Mull. Man kunde derfor i foreliggende tilfælde f. eks. 

 tænke paa en forveksling af disse to former. 



Opløser vi paa denne maate motsigelsen mellem de to oven 

 nævnte arters forekomst i skaldyngen, og antar vi, som ogsaa 

 paa andet sted uttalt, at » noget andet hensyn end sjøens nærhet 

 kan derfor ikke godt tænkes at ha været bestemmende for beliggen 

 heten av denne boplads^^^ (Det kgl. norske Vid. Selsk. Skr. 1912, Nr. 1, 

 pag. 14), og antaes videre, likesom ogsaa i det foregaaende nævnt, 

 en sandsynlig forbindelse mellem boplads og strandlinje, saa har 



