462 p. A^ ØYEN _ [1914 



73), et niveau knyttel til littoraldannelser i knapt den halve af 

 Tapes-niueaiiets høide (L. c. pag. 45). 



Dernæst møder vi den af Schetelig beskrevne forekomst ved 

 Vespestad (Bømmeløen) (Bergens museums aarbog 1901, No. 5). 

 Ved Sokkemyren, 3 — 4 m. o. h., fandt Schetelig her under 

 25 — 30 cm. torv oldsagførende lag, hvor rigtignok hverken ler- 

 kar, ben eller skjæl fandtes, men derimod slibesten, sleben flint 

 og lignende økser som paa Holeheien; tilhugning og slibning« 



afgjorde >bestemt yiigre stenalder« (pag. 11). Schetelig 



siger selv, at » mange træk minder meget om tidligere fund ved 

 Kristianiafjorden, særlig om den rige boplads ved Nøstvet — 

 dog er Vespestadfundet sandsynligvis yngre« (L. c. No. 5, pag. 

 10 — 11). Men hvad vi i denne forbindelse maa tillægge en sær- 

 skilt betydning, var fundet ogsaa af redskabsformer af »arktisk« 

 type (L. c. No. 5, pag. 11). Jeg har ikke selv havt anledning 

 til at besøge Bømmeløen, men sommeren 1904 havde jeg paa 

 Karmøen anledning til at bestemme Tapes-niveaiiets strandlinje 

 til ca. 11 m. o. h.' (Christiania Vid. Selsk. Forh. 1905, Nr. 8, 

 pag. 4 — 5). Forskjellen i denne strandlinjes høide inden de to 

 her nævnte omraader kan imidlertid vistnok ikke være særdeles 

 betydelig, og vi kommer da for Vespestadfundets vedkommende 

 til et niveau, der i ælde knapt naar forekomsterne paa Holeheien 

 og ved Stenkjær, om end tilhørende væsentlig samme tidsafsnit. 

 Og gaar vi utenfor vort eget land, tinder vi i det nordlige Bo- 

 huslen en skaldynge, der ogsaa nærmest bliver at indordne i den 

 her omhandlede gruppe (Gustafson: Norges oldtid, 1906, pag. 14). 



Vi har altsaa nu paa geologisk vei, ved at følge et bestemt 

 geologisk niveau, tillike fulgt en archæologisk vel afgrenset gruppe, 

 hvis relative alder derfor nu er fastsat ved geologiske hjelpe 

 midler. « 



For imidlertid at faa en forbindelse mellem de to archæolo 

 giske grupper, som er omtalt i det foregaaende, nemlig Tapes- 

 niveaiiets skaldyngegruppe paa Jæderen og Stenkjærdyngens gruppe, 

 skal vi et øieblik fæste opmerksombeten ved den af Schetelkj 

 like ovenfor nævnte Nøstvetgruppe. Denne har jeg fra geologisk 

 synspunkt ved en tidligere anledning (Arch. for Mathm. og Natur 

 vid., B. XXX, Nr. 3, pag. 20—25) behandlet temmelig 'utførlig, 

 forsaavidt det vedrører Kristiania nærmeste omegn, og resultatet 

 var, at »nu er da endelig beviset leveret, ad geologisk vei, for 

 at Nøstvetbopladsens gruppe maa tilhøre en nyere tid« (L. c. 

 pag. 25), nærmere Trivia-niveauets høieste grenselinje end Tapes- 

 niveauets, idet vi nemlig faar forholdsrækkerne uttrvkt i mo. h. 

 45,5 — (49 — 54) — 67,6 

 Trivia gr. — 3,5 — 5 — 13,6 — Tapes gr. 

 (L. c. pag. 22). 



