TVA EUROPEISKA ARGULIDER. 



de klufna simfötterna äro fastade, bålen (truneus), hvarpå följer 

 en till en bladlik respirations-skifva transformerad stjert (cattda), 

 bärande tvenne små bihang, som hos den nyutkläckta larven 

 sitta fastade i spetsen af stjerten (såsom fallet är hos närstående 

 former, Phyllopoder och Copepoder), men under djurets tillväxt 

 småningom rycka upp till basen af den inskärning, som hos det 

 fullbildade -djuret delar respirations-skifvan i tvenne flikar.') — 



') Denna terminologi afviker således något från den numera vanligast antagna, 

 enligt hvilkeu krnstaceernas kropp indelas i hufr.ud, thorax, abdomen och 

 postabdomen. Mot denna indelning synes nämligen åtskilligt vara att invända. 

 Thorax och abdomen äro (inom Leddjurens stora afdelning) begrepp, som blifvit 

 hemtade från insekterna, och med full rätt endast kunna tillämpas på dem och på 

 arachniderna, hos hvilka klasser de motsvaras af funktionelt åtskilda kropps- 

 afdelningar. Detta är deremot icke fallet hvarken hos myriapoderna eller 

 krustaceerna, hos hvilka på sin höjd hufvudet är tydligt begränsadt mot den 

 följande bålen: dock skilja sig hos krustaceerna (likasom hos skorpionerna) 

 bålens bakersta segment merendels till form och funktion från de öfriga, och 

 bilda derigenom en särskild kroppsafdelning, en stjert eller s. k. postabdomen. 

 Med bålens tre första, insekternas thorax morfologiskt motsvarande segment 

 är väl deita inom krustäceernas klass ingenstädes händelsen, och det synes 

 mig derföre alldeles olämpligt, att hos dessa djur tala om en thorax, såvidt 

 man vid detta uttryck vill fästa betydelsen af en naturlig, icke godtyckligt 

 bestämd kroppsafdelning — och med benämningen thorax stå eller falla 

 naturligtvis termerna abdomen och postabdomen. Deremot visa bålens främre 

 segment här, likasom hos myriapoderna, en stark tendens att sammansmälta 

 med det egentliga hufvudet, och deras extremiteter förvandlas då oftast till 

 hjelporganer vid födans fasthållande eller vid tuggningen, d. v. s. blifva 

 mundelar (»käkfötter»). Än är det blott ett. af bålens segment, som på detta 

 sätt förlorar sin sjelfständighet och går upp i hufvudet (hedriophthalmer) ; 

 än två — eller äfveu här blott ett, om nämligen båda paren käkfötter tillhöra 

 samma segment — såsom hos copepoder och argulider; än alla tre de s. k. 

 thoracal-segmenten (decapoder). Stundom blifva dessa segment jemte deras 

 appendikulära organer mer eller mindre rudimentära eller synas alldeles saknas, 

 såsom hos branchiopoderna. (Hos squiltidema äro till och med balens fem 

 första segment på sätt och vis underordnade hufvudet). — I alla dessa hän- 

 delser synes det mig bäst att kalla hela den genom en sådan sammansmältning 

 uppkomna främre kroppsafdelningen för hufvud, antingen den i sig upptagit 

 ett, två eller tre af bålens segment, och dessa må nu vara väl utvecklade eller 

 rudimentära. Hos decapoderne, der dessa med hufvudet förenade segment 

 äro tre till antalet, skulle främre kroppsafdelningen kanske med rätta kunnat 

 kallas en cephalothorax, om icke hos dessa djur hela bålen sammanväxt 

 med hufvudet till ett enda stycke, en cephalocormus , såsom jag skulle vilja 

 kalla det. Med större skäl kunde man tala om en cephalothorax hos argu- 

 liderna och en stor del parasitiska copepoder, t. ex. cqliglderne, hos hvilka 

 de med hufvudet sammanvuxna segmentens extremiteter eller »käkfötterna» 



