TVÅ EU110PETSKA ARGULIDER. 19 



nästan halfmånformig läpp (fig. 33 l). Den nästan trekantiga 

 mimöppningen begränsas af de tvenne bakre (undre) armarne af en 

 ungefär H- eller X-formig chitinbildning, samt af tvenne med 

 dem sammanvuxna, straxt inunder dem belägna och parallelt med 

 dem divergerande, tunna, aflånga, i spetsen rundade chitinlameller, 

 som i den inre brädden visa några få sågtänder. Dessa båda 

 lameller anser jag vara maxiller (fig. 33 mx; fig. 35). Något 

 högre upp i röret ligga de båda mandiblerna (fig. 33 md; fig. 

 36). De äro aflånga, nästan trekantiga, något krökta, och sluta 

 i en på ömse sidor fintandad spets, ofvanför hvilken den kon- 

 vexa (undre och inre) brädden är utdragen i två smärre och två 

 starkare tänder. Dessa mandibler äro med spetsen riktade mot 

 hvarandra inåt och uppåt i matstrupen, under det maxillerna 

 divergera bakåt och utåt. 



För att gifva fäste åt dessa tuggverktyg samt stadga åt 

 sjelfva munröret, innehåller detta en temligen komplicerad ap- 

 parat af chitin-lister. A ömse sidor om röret, och invuxen i 

 sjelfva dess vägg, ser man en dylik list, som straxt under den 

 halfmånformiga läppen är något förtjockad och bildar en knöl 

 på hvardera sidan af röret. Mot denna knöl stöder sig för- 

 nämligast mandibulan. Tvenne andra lister, som ligga mera inåt 

 och bakåt i röret och icke beröra dess väggar, sträcka sig ned 

 i läppen, hvars hvalf de synas stödja, och bilda här en båge, 

 medelst hvilken de förena sig med hvar sin af de två sidolisterna. 

 Den X-formiga chitinbildningen, som begränsar munöppningen, 

 står äfven medelst sina armar i förbindelse med dessa lister, och 

 sålunda bildas i munrörets spets en fast chitinställning, hvars 

 vigtigaste delar jag sökt framställa genom fig. 34 å tafl. IV. 



Matstrupen stiger uppåt såsom ett fint, starkt cliitiniseradt 

 rör, och går, bågformigt böjd, genom nervsvalgringen bakåt till 

 magen, i hvilken den inmynnar förmedelst ett märkvärdigt, bägar- 

 likt organ (fig. 37), en cardia eller magmun, som förmodligen 

 verkar såsom en sugpump. — Jag anser troligt, att maxillerna 

 tjena att åstadkomma en öppning i huden på det djur, på hvilket 

 parasiten fästat sig, och att de uppsugna blodkulorna på vägen 



