40 T. THORELL, 



Hos Arguliderna deremot oftast två par, både maxiller och man- 

 dibler, och dessa till sin form helt olika de smala, såg- eller 

 lancett-lika mandiblerna hos Siphonostomerna; 



Hos de parasitiska Copepoderna är det alltid andra parets 

 antenner, som fungera såsom fästorganer; hos Arguliderna är 

 det deremot det första paret, som erhållit denna funktion. 



Såsom något för Copepodernas ordning egendomligt är i första 

 rummet att märka formen af bålens extremiteter. De bestå, som 

 bekant är, af ett basalstycke, sammansatt af två leder, samt 

 tvenne på detta fastade grenar, hvardera bestående af tre leder. 

 Allmänt äro de till samma par hörande benen förenade medelst 

 en mellanskifva, så att de röras samtidigt. Denna benens byggnad 

 kan väl förenklas, derigenom att vissa delar sammansmälta med 

 hvarandra eller bortfalla; men så snart benen äro fullt utvecklade, 

 hafva de alltid den nu beskrifna formen. Så äfven hos de para- 

 sitiska formerna t. ex. Caligiderna. — Hos Branchiopoderna är 

 benens byggnad i hög grad omvexlande, men låter dock åter- 

 föra sig till en gemensam typus'): här är det nog att anmärka, 

 att de aldrig hafva den för Copepoderna karakteristiska formen, 

 och att mellanskifva alltid saknas. Detta är äfven händelsen hos 

 Arguliderna, hvilkas simfötter, såsom nedanför skall visas, lätt 

 nog låta jemföra sig med benen hos Apus. Närvaron af »gäl- 

 bihang» på Branchiopodernas ben är icke ett fullt konstant känne- 

 märke för denna ordning: de äro helt rudimentära eller saknas 

 alldeles hos många Cladocerer, såsom Polyphemus, Podon, Evadne, 

 Bythotrpphes, Leptodora, på stjertens extremiteter hos Nebalia; 

 och frånvaron af sådana bihang hos ett djur — såsom hos Ar- 

 gulus — bevisar således icke, att det ej kan tillhöra Branchio- 

 podernas grupp. 



Nästan lika utmärkande, som benens form för Copepoderna, 

 är för Branchiopoderna, jemförda med dem, synverktygens byggnad. 

 Branchiopoderna ha två stora, af talrika krystallkäglor samman- 

 satta, oftast rörliga sidoögon (hos Cladocererna sammanvuxna till 



2 ) Jfr Grube, Bemerkungen über die Phyllopoden, p. 97 o. följaade. 



