48 T. THORELL, 



siphonostoma Copepoder, närmast beslägtade med Caligiderna. — 

 Hans första argument är, att Gyropeltis antyder en öfvergång 

 mellan båda dessa familjer genom »vissa väsendtliga förhållanden», 

 hvarmed väl menas, att arterna af detta slägte sakna gadd, och 

 hafva första paret käkfötter hakformiga, icke utvecklade till sug- 

 skålar. Häremot kan invändas, att gadden och sugskålarne äro 

 alldeles egendomliga för Arguliderna: de förekomma icke vidare 

 hvarken inom Branchiopodernas eller Copepodernas ordning, och 

 genom saknaden af dessa bildningar kan Gyropeltis således lika 

 väl sägas bilda en öfvergång till Apodiderna t. ex. bland de 

 förra, som till Caligiderna bland de sednare. Genom upptäckten af 

 Gyropeltis hafva endast tvenne karakterer, på hvilka man möjligen 

 kunnat stödja Argulidernas uppställande såsom egen ordning, för- 

 lorat i betydelse, alldenstund de visat sig icke vara konstanta; 

 men något skäl för dessa djurs förening med endera af de 

 två ifrågavarande ordningarna har icke derigenom vunnits. — 

 Hvad särskildt formen på första paret käkfötter beträffar, hafva 

 för öfrigt dessa organer hos Gyropeltis endast stannat på det 

 stadium, som tillhör Argulus såsom larv. 



Ett annat skäl för sin åsigt om Argulidernas slägtskap med 

 Caligiderna har KröYER trott sig finna i antennernas byggnad: 

 han söker nämligen identifiera de förras första par antenner med 

 andra paret hos de sednare, på grund af deras funktionella likhet 

 såsom fästorganer. Vi hafva redan (p. 1 1) haft tillfälle att med 

 stöd af utvecklingshistorien ådagalägga det oriktiga i denna 

 sammanställning, och Arguliderna visa just derigenom, att hos 

 dem icke det andra, utan det första antennparet blifvit fäst- 

 organer, att de äro långt skilda från Caligiderna och andra para- 

 sitiska Copepoder. — KrÖyer söker vidare bevisa, att Argulus, 

 likasom Caligiderna, har Jvå par käkfötter. Detta bestrida vi 

 så mycket mindre, som vi anse två par käkfötter typiskt till- 

 komma alla de lägre kmstacé-ordningarna, hvaraf åter följer, att 

 denna karakter lemnar fullkomligt oafgjordt, till hvilken af dessa 

 ordningar Arguliderna höra. Såsom redan är visadt (p. 12), har 

 KrÖyer misstagit sig om dessa delar så tillvida, att han ansett 



