52 T. THORELL, 



emot de hos Notodelphys etc. öfvergå från äggstockarne till en 

 matrix, jemförlig med den s. k. uterus hos Branchiopoderna, eller 

 ännu bättre med Cladocerernas matrix. 



Det sista beviset för Argulidernas Copepodnatur finner Kröyer 

 i »de i triangelform ställda enkla ögonen, som icke blott igen- 

 finnas hos frittsimmande Copepoder (Saphirina), utan också hos 

 parasiter i larvtillståndet.» — Härvid är blott att anmärka, att 

 ett oparigt, från larvstadiet qvarstående öga utan eller med två, 

 tre eller flera krystallkroppar (»enkla ögon») är helt vanligt, icke 

 blott bland Copepoder, hos hvilka det oftast utgör det enda syn- 

 organet, utan äfven bland Phyllopoder, Cladocerer och andra 

 lägre krustaceer, och att således närvaron af ett dylikt öga hos 

 Argulus alldeles ingenting bevisar för dess slägtskap med Cope- 

 poderna. För öfrigt är Kröyers föreställning om detta opariga 

 ögas byggnad hos Argulus oriktig, ty hvad han kallar tre enkla 

 ögon är hos detta djur en treflikig förlängning af sjelfva hjernan, 

 bärande en pigmentfläch, i hvilken icke ett spår till krystallkulor 

 eller »enkla ögon» står att upptäcka, åtminstone hvarken hos A. 

 foliaceus eller A. coregoni. Såsom en dylik pigmentfläck, sittande 

 på ett fullkomligt likadant treflikigt utskott från hjerngangliet 

 visar sig det opariga ögat äfven hos många Branchiopoder, t. ex. 

 Branchipus och Artemia. y ) — 



Vi hafva nu genomgått de bevis, som af Kröyer blifvit 

 anförda till stöd för Argulidernas förening med de siphonostoma 

 Copepoderna, och, såsom vi hoppas, visat, att ej ett enda af 

 dem kan anses såsom i någon mån bindande och afgörande. Vi 

 skola nu i korthet sammanställa de resultat, till hvilka före- 

 gående undersökning ledt oss, och derefter tillse, till hvilken 

 slutledning angående Argulidernas systematiska ställning dessa 

 resultat synas oss berättiga. 



I. Arguliderna öfverensstämma med Copepoderna i allmän- 

 het, utom i sådana organisationsförhållanden, som äro gemensamma 

 för Branchiopoder och Copepoder, endast deruti, att 



') Jfr Leydig, Ueber Artemia salina und Branchipus stagnalis, p. 291. — Natur- 

 geschichte der Daphniden, p. 39 o. följande. 



