80 ER. EDLUND. 



ligt medel att experiinentelt pröfva den mekaniska värmetheoriens 

 allmängiltighet. Jag har derföre företagit mig att närmare, än 

 som hitintills skett, undersöka de galvaniska induktionsströmmar- 

 nes värmeförhållanden. I det följande skall jag först framställa 

 lagen för induktionströmmarnes värmeproduktion och derefter öf- 

 vergå till förhållandet mellan det producerade värmet och det för- 

 brukade mekaniska arbetet. 



2. Då en induktionsström svårligen kan hafva andra egen- 

 skaper än en vanlig galvanisk ström, hvars intensitet oupphörligt 

 förändras, så var det väl att förutse, att dess i hvarje tids- 

 moment producerade värme borde vara proportionelt med qvadra- 

 ten på dess intensitet i samma tidsmoment. Riktigheten häraf 

 kan emellertid icke fullständigt bevisas med tillhjelp af de medel, 

 som förut blifvit använda för samma ändamål vid fråga om gal- 

 vaniska strömmar af konstant styrka. Deremot erbjuder W. We- 

 bers Elektrodynamometer en enkel method för att undersöka 

 giltigheten af denna sats. Detta instrument består, såsom bekant 

 är, af tvänne rullar med öfverspunnen koppartråd, af hvilka den 

 ena är fast och den andra upphängd på två långa och fina silfver- 

 trådar, så att densamma fritt kan oscillera omkring det af dessa 

 trådar bestämda jemnvigtsläget. Då den inre rullen befinner sig 

 i detta jemnvigtsläge, så är dess axel vinkelrät mot den yttre 

 rullens axel. Låter man nu en och samma galvaniska ström 

 genomgå båda rullarne, så måste, till följe af dessas galvaniska 

 inverkan på hvarandra, den rörliga rullen göra ett utslag. Detta 

 bestämmes med tillhjelp af tub och skala på vanligt sätt. Om i 

 är strömmens intensitet vid ett visst tidsmoment och dt är ele- 

 mentet af tiden, så är det lätt att inse, att utslaget måste vara 

 proportionelt med fi-dt, då integralens gränser är tiden för ström- 

 mens början och slut. Med samma storhet måste det af induk- 

 tionsströmmen utvecklade värmet vara proportionelt, ifall den 

 gjorda förutsättningen äger giltighet. 



3. Vid försöken begagnades en induktionsrulle, 118 milli- 

 meter lång och 135 m.m. i inre diameter. Denna rulle, på hvil- 

 ken flera lager af en 0,7 5 millimeter tjock, öfverspunnen koppar- 



