GAL V. 1NDUKTI0NSSTBÖMMABS VÄRMEUTVECKLING. 93 



Om dessa observationer beräknas under förutsättning, att 

 värmemängderna äro proportionela med qvadraterna på ström- 

 styrkorna (och således äfven med qvadraterna på induktions- 

 strömmarnes intensitet), så erhålles för det fall, att cylindern är 

 sluten, enligt eqvationen x = 79,63 (Tg .y) 2 . 



Beräkn. 



Observ. 



Skillnad. 



= 15,42 



15,78 



+ 0,36 



43,79 



42,81 



— 0,98; 



och om cylindern är öppen, enligt eqvationen x = 74,92 (Tg . y)' 1 . 



Beräkn. 



Observ. 



Skillnad. 



x = 14,85 



14,63 



— 0,22 



40,28 



40,88 



+ 0,60. 



I båda fallen är således den utvecklade värmemängden pro- 

 portionel med qvadraten på induktionsströmmens intensitet. Vid 

 första påseendet förefaller det oväntadt, att värmeutvecklingen, 

 då cylindern är sluten, är obetydligt större än då den är öppen; 

 ehuru i förra fallet värmet af de induktionsströmmar, som direkt 

 framkallas af induktionsspiralen , adderas till dem, som förorsakas 

 af magnetismens uppkommande och försvinnande. Förklaringen 

 härtill är dock lätt funnen: Genom dessa induktionsströmmars in- 

 verkan gå både magnetiseringen och demagnetiseringen långsam- 

 mare än om de äro borta, hvarfö rutan den tid, som fordras, för 

 att den inducerande strömmen vid slutningen skall uppnå sin 

 största styrka blir längre. Alla induktionsströmmarne få deri- 

 genom en längre duration och deras intensitet blir derföre 

 mindre. 



Vid ett annat försök insattes i induktionsspiralen en 

 kopparcylinder af ungefär samma dimensioner som jerncylin- 

 dern i stället för den sednare. Kopparcylindern var sluten, 

 så att induktionsströmmarne fritt kuude cirkulera. Dervid er- 

 hölls: 



