96 ER. EDLUND. 



de första ögonblicken efter slutningen polariseras.*) Men polari- 

 sationen är till sin storlek beroende af strömmens styrka och 

 dess varaktighet, förutsatt att denna sednare icke är så lång, 

 att polarisationen hinner uppnå sitt maximum. Det följer således 

 af det ofvannämnda, att polarisationen i stapeln borde vara 

 mindre, och således elektromotoriska kraften större, då induk- 

 tionsströmmens bana var sluten, än då den var öppen. Och 

 sådant visade sig äfven förhållandet vara. Att skillnaden mellan 

 strömstyrkorna uppkom af polarisationen i stapeln, bevisades 

 dessutom deraf, att denna skillnad var mindre, då salpetersyran 

 var koncentrerad, än då den var utspädd. I båda fallen var 

 visserligen verkan af polarisationen icke synnerligen stor, och 

 man skulle möjligen vid andra strömmätningar än de ifråga- 

 varande icke behöft göra afseende derpå. Här cleremot blef 

 strömmens värmeeffekt deraf så betydligt förändrad, att den lilla 

 qvärmeqvantitet, som skulle mätas, hade lätt gått förlorad, ifall 

 man icke gifvit akt på denna källa till fel. Det blef således 

 nödvändigt, att på samma gång, den inducerande strömmens 

 värmeutveckling uppmättes, en uppmätning äfven skedde af dess 

 strömstyrka. 



Det är lätt att inse, att om alla induktionsströmmarne af 

 andra ordningen, som cirkulera i hufvudströmmens bana, få till- 

 fälle att utveckla sig och äro utsatta för samma ledningsmotstånd, 

 så är deras algebraiska summa lika med noll , och de kunna der- 

 före icke inverka på en galvanometer. Två på hvarandra följande 

 gå neniligen alltid i motsatt riktning. Om deremot hufvudström- 

 men öppnas, utan att någon biledning för de induktionsströmmar 

 infogas, som ännu icke hunnit cirkulera, så kan algebraiska sum- 

 man af de återstående induktionsströmmarne af andra ordningen 

 icke blifva noll. Såsom af det följande skall synas, blir den to- 

 tala strömstyrkan genom induktionsströmmarne då förminskad. 

 Om man i detta fall mäter strömstyrkan, så får man således 

 algebraiska summan af stapelströmmen och de återstående in- 



*) K. Vei. AkatL Handlingar 1848, sid. 155. 



