GALV. INDUKTIONSSTBÖMMARS VÄRMEUTVECKLING. Ill 



Den andra stålcylindern, hvilken icke synes i figuren, är vid l 

 fastsatt vid den inre rullen, dock så att desamma icke stå i le- 

 dande förbindelse med hvarandra. För att åstadkomma isolerin- 

 gen är vid fastskrufningen en benskifva lagd emellan dem. Denna 

 cylinder, som är mycket kort, är koniskt tillspetsad och passar 

 in uti en i den yttre rullen anbringad konisk fördjupning. På 

 den inre rullen är en öfverspunnen koppartråd i flera lager upp- 

 lindad. Den ena ändan af denna koppartråd står i ledande för- 

 bindelse med den öfre stålcylindern, och den andra med den un- 

 dre, koniskt tillspetsade. Båda messingsrullarne äro uppskurna 

 vid m, så att några induktionsströmmar i dem icke kunna upp- 

 komma. På hvardera af de meranämnda stålcylindrarne släpar 

 en stålfjäder n och p (p' fig. 3). Dessa fjädrar äro fastade på 

 messingsskifvor, hvilka äro fastskrufvade i trädställningen. Fjä- 

 drarnes tryckning mot stålcylindrarne kunde, medelst en derför 

 afsedd inrättning på messingsskifvorna, efter behag förökas eller 

 förminskas. För att i någon mån förekomma oxidering voro stål- 

 fjädrarne på deras beröringsställen med cylindrarne belagda med 

 platina. Mot den öfra fjäderns kontakt gafs vid försöken icke 

 något skäl till anmärkning; deremot inträffade det flera gånger, 

 att ledningen till den undre fjädern blef afbruten. Orsaken här- 

 till var den, att litet af den olja, hvarmed den koniska cylinder- 

 ändan måste smörjas för att ej utsättas för starkare friktion, 

 drog sig upp till kontaktstället. En på cylindern, mellan kon- 

 taktstället och den koniska tillspetsningen, fastsatt liten bricka 

 kunde icke helt och hållet afhjelpa denna olägenhet. Det hade 

 derföre utan tvifvel varit bättre, om den undre lagergången varit 

 anordnad på ungefär samma sätt som den öfre. Den linie, i 

 hvilken de båda stålcylindrarne låga, eller, hvilket är detsamma, 

 den inre rullens rotationsaxel gjorde ungefät 70 graders vinkel 

 med horizontalplanet. Trädställningen var fastskrufvad i golfvet 

 på sådant sätt, att den fasta rullens plan låg i magnetiska me- 

 ridianen, hvarvid den inre rullens rotationsaxel blef någorlunda 

 parallel med jordmagnetiska inklinationsnålens riktning. Detta 

 ansågs nödvändigt för att undvika induktion af jordmagnetismen. 



