Induktionsströmmens 

 värmeutveckling. 



Hufvudström 

 utan Induktion. 



N:o 3. . . . 86,0 



N:o 1 . . . . 278,0 



N:o 6 . . . . 93,0 



N:o 5. . . . 281,0 



N:o 8. . . . 94,0 



N:o 9*) . . 254,0 



N:o 10. . . . 91,0 



Med. 271,0 



Med. 91,0 





GALV. INDUKTIONSSTRÖMMAUS VÄRMEUTVECKLING. 115 



Förhållandet mellan in och M var ungefär detsamma som i 

 första serien nemligen in == 0,26M. 



Af ven i denna serie är det medium, som erhålles vid induk- 

 tion, lika stort som det andra. Om ingen värmeutveckling hade 

 ägt rum, så skulle detta medium varit 12,8 (== 49,3 x 0,26) en- 

 heter mindre än det andra. 



a) I den sista serien var strömstyrkan = Sin 55°. Observa- 

 tionssättet var detsamma som i den föregående serien : 



ns utslag 



med induktion. 



N:o 2 . . . . 276,0 

 N:o 4. . . . 284,0 

 N:o 7*) . . 259,0 



Med. 273,0. 



Förhållandet mellan m och M var här såsom i första serien 

 m — 0,27 AI. Hade ingen värmeutveckling egt rum , skulle sista 

 medium varit 24,6 ( — 91,0x0,27) enheter mindre än det första. 



Om induktionsströmmarne i de två sista försöksserierna 

 jemnföras med hvarandra och med qvadraterna på strömstyr- 

 korna, så erhålles: 



(Sin 55) 2 = 



(Sin 37 n 30') 2 



Om 1,811 multipliceras med 49,3, så erhålles 89,28, hvilket 

 ej mycket skiljer sig från 91,0. Dessa induktionsströmmars 

 värme är således proportionelt med qvadraten på den inducerande 

 strömstyrkan. 



De tre anförda observationsserierna föra således gemensamt 

 till det resultat , att induktionen af detta slag förorsakar en 

 värmeutveckling', och denna är lika med summan af det värme, 

 som den uppkomna induktionsströmraen utvecklar. Värmeutveck- 

 lingen i hufvudströmmen är densamma, antingen induktion äger 

 rum eller icke. 



') Vid observationerna N:o7och N:o 9 voro utslagen betydligt mindre än förut; 

 hvilket sannolikt härledde sig frän ett förändradt läge ltos den thermoelektriska 

 stapeln. 



