128 UILDEBRANDSSON OCH ROSÉN, 



ballongens vid den ifrågavarande temperaturen erhölls volymen 

 W af den inneslutna luftmassan. Ballongen nedsattes i kärlet E, 

 hvilket som förut fylldes med kallt vatten. Kranen till reser- 

 voiren D öppnades, och kylvatten strömmade omkring kylröret 

 några minuter, innan ballongen fastskrufvades vid a. I detta 

 ögonblick aflästes a) niveauns höjd, eller rättare afstånd från 

 repan i, b) temperaturerna T, t och r i E, D och vid mano- 

 metern, samt c) barometerståndet //. Derefter påtändes lampan, 

 temperaturen i vattenbadet steg under flitigt omrörande, och 

 qvicksilfver urtappades så småningom ur manometern, för att 

 så mycket som möjligt under hela försöket operera vid konstant 

 pression. Vid 20° och sedan vid hvar tionde grad ända upp till 

 90° hölls temperaturen under några ögonblick konstant, hvilket 

 lät sig göra genom modererande af gaslågan, alldenstund kok- 

 kärlet, som var ganska stort och af blank metall högst långsamt 

 ändrade temperatur. Härunder bildades niveau i manometern, 

 hvars höjd aflästes, äfvensom de resp. temperaturerna T v t x och 

 Tp samt barometerhöjden H x . Det utrunna qvicksilfret tappades 

 i ett graderadt glasrör, hvarigenom dess volym bestämdes, och för 

 säkerhets skull blefvo efter experimentets slut de utrunna qvan- 

 titeterna vägda. Kallas nu den mellan T och T t utrunna massans 

 volym M, så fås tydligen den i apparaten inneslutna luftens 

 volymförökning ur eqvationen: 



(i) Ö=r#: 



Men enligt den i föregående paragraf uppställda hypothesen 

 bestämmes den ur ballongen utdrifna luftens volym genom formeln 



1 + c*\ H-F __ w 



i + «r //, — f, 

 och på samma sätt gifva formlerna 



F Uf "' . n ~ f -roch 



1 + al ff,-/, 

 ' 1 + «t 77, — /•, 



