174 M. V. ODENIUS, 



slingrade rör, hvilka man här och der tydligt igenkänner såsom 

 tubuli contorti. Likaledes ser man i dylika isulerings-preparater 

 lätt sammanhanget mellan tubuli contorti och de Bowmanska 

 kapslarna. 



Frågan om dessa delars förhållande till hvarandra kan dock 

 argöras endast medelst injection, och i samma stund det lyckas 

 att från den ena gruppen eller Henleska systemet af kanaler in- 

 jiciera den andra, är också dermed sammanhanget mellan båda 

 ådagalagdt. Detta har nu skett, å ena sidan genom Ludwig 

 och Zawarykin (Ueber den Zusammenhang der verzweigten 

 Kanäle Henle's mit den gewundenen Schläuchen der Nieren- 

 rinde. Zeitschr. f. Rat. Med. 3:te Reihe. Bd. XX, p. 185, der 

 äfven methoderna finnas angifna) — och i någon mån Kölliker 

 (Handb., 4:de Uppl.), — hvilka från glomeruli fullständigt fyllt 

 samtliga kanalerna, och å den andra genom A. Colberg (Cen- 

 tralblatt für die Med. Wissenschaften, 1863, N:i 48 & 49), som 

 från Uretern och de öppna kanalerna injicierat de slingfnrmiga, 

 likaså Ludwig. 



De resultater till hvilka Ludwig genom sina undersökningar 

 kommit, äro i korthet, och till stor del med hans egna ord, föl- 

 jande: Om man utgår från papillen, finner man urinkanalerna 

 i dess närhet förgrena sig i flera hufvudstammar, hvilka derpä 

 under sitt förlopp genom medullarsubstansen genom dichotomisk 

 delning upplösa sig i ett knippe grenar. Dessa inträda utan 

 vidare delning i corticalsubstansen, hvarvid de sammanhörande 

 grenarne forblifva i hvarandras närhet. Här i corticalsubstansen 

 böljar en ny förgrening, men af helt annan karakter; under det 

 grenarne i medullarsubstansen löpa styfva och alltjemt i rät linea, 

 böja sig grenarne i corticalsubstansen genast efter sin afgång 

 tillbaka mot medullarsubstansen. De upplösa sig derpå straxt i 

 talrika, ofta mycket fina kanaler, hvilka till en stor del löpa 

 sträckta tillbaka ned i medullarsubstansen. Sedan dessa fina 

 kanaler hunnit mer eller mindre nära papillen, böja de sig ånyo 

 om och gå tillbaka till corticalsubstansen, der de till en stor del 

 genast vid gränsen vidga sig, och fortlöpa derpå såsom tubuli 



