180 M. V. ÖDENIÜS. 



peripheri, för att efter ett kortare eller längre förlopp i denna 

 riktning ånyo vända tillbaka nedåt; en på allahanda sätt varie- 

 rad 8-form träflas mycket ofta. Åtminstone något djupare ned 

 i corticalsubstansen kunna äfven stammarne sjelfva efter sin om- 

 böjning ingå dylika slingringar, likasom man å andra sidan här 

 träffar nedstigande grenar, hvilka utan föregående omböjning 

 tränga ned i medullarsubstansen. Utom dessa jemförelsevis enkla 

 och lätt öfverskådliga slingringar träffas äfven andra mera inveck- 

 lade, hvilka ligga hoprullade såsom ett nystan, och dessutom 

 utmärka sig genom de deri ingående kanalernas betydliga tjock- 

 lek. Vanligen deltaga flera kanaler med sina slingringar i dessa 

 bildningar, hvarigenom de naturligtvis blifva särdeles svåra att 

 undersöka. Dessa hoprullningar förekomma talrikast och mest 

 complicerade tätt under njurens yta, men äfven djupare ned i 

 corticalsubstansen, åtminstone ned till dess midt, träffas de sär- 

 deles 'hos svinet och kalfven, mindre hos hästen, under en något 

 enklare form. Här har det några gånger lyckats mig att tem- 

 ligen fullständigt kunna följa de deri ingående kanalernas förlopp, 

 och det visar sig då att hoprullningen bildas af grenar, hvilka 

 vid sin utgång från stammen vanligen äro ganska fina, men snart 

 vinna en temligen betydlig vidd, för att återigen afsmalna vid 

 utträdandet ur hoprullningen. Dessa bilder förtydligas dessutom 

 af de öfvergångsformer till de enkla, öppna slingringarne, hvilka 

 icke så sällan träffas. I granskapet af njurens yta bildas hop- 

 rullningarna hufvudsakligen af grenar från de längst upp nående 

 stammarne, och breda här mera ut sig efter ytan, tillfölje hvaraf 

 det blir så mycket svårare att erhålla fullt bevisande bilder. 

 Trots flitigt sökande har jag här aldrig kunna följa kanalerna 

 tillbaka till deras ursprung, men allt hvad jag sett häntyder dock 

 på samma anordning, som djupare ned i corticalsubstansen. Mån- 

 gen gång har det förekommit mig som om vissa stammar här 

 upplöste sig i ett litet knippe grenar, hvilka derpå genast rulla 

 sig samman, likasom jag i dessa peripheriska hoprullningar äfven 

 trott mig se delningar af kanalerna, men med bestämdhet vågar 

 jag härom ingenting yttra, — Alldenstund jag erhöll kännedom 



