UNDERSÖKNINGAR ÖFVER URINKANALERNAS FÖRLOPP. 183 



således äfven i afseende på epitheliet bilda en öfvergång mellan 

 de öppna och slingformiga kanalerna. 



Förklaring öfver figurerna: 

 Tafl. VII, fig. I och II, afbildande förloppet i corticalsubstansen af 

 de öppna urinkanalerna och deras grenar hos svinet, äro till samman- 

 ställningen schematiska, men de enskilda bilder, hvaraf de äro sam- 

 mansatta, äro tecknade efter naturen och utmärkta genom tvärstreck. 

 Fig. III, föreställande de slingformiga kanalerna och de öppna kana- 

 lernas delningar i medullarsubstansen, är schematisk, endast fig. IV 

 tecknad direkt efter naturen. Passar till Fig. II. 

 Fig. I. 1. Dichotoinisk delning af öppna kanaler. 



2. Fina grenar afgående från bågens convexilet. 



3. Ändförgrening af en omböjd stam med slingringar. 



4. Ändförgrening af en omböjd stam med slingringar, den 

 ena grenen går utan slingring ned i medullarsubstansen. 



5. Slingringar af grenar — 5 a med tydlig förtjockning. 



6. Fin kanal löpande i slingringar nära njurens yta. 



7. Förgrening af en fin kanal. 



Fig. II. 1. Delar af hoprullningar nära njurens yta. 



2. Delar af hoprullningar djupare ned i corticalsubstansen; 

 sammanhanget med stammen samt förtjockuingen tydliga. 



3. Enklare hoprullningar; 3a i sammanhang med en stam. 



4. Uppåtstigande grenar som dela sig. 



5. Stam (gren?) som böjer sig om och afsmalnar utan att 

 afgifva grenar. 



Fig. III. 1. Dichotomiska delningar af de öppna kanalerna. 



2. Slingformiga kanaler med omböjningar. 



3. Öfvergång i tubuli contorti. 



Fig. IV. Längdsnitt genom en från Uretern injicierad hästnjure. — 

 Naturlig storlek. 



Öfvers. af K. Vet.-Åkad. Förh. Arg. 21. N:o 3. 



1 9 4& 



V Z/ J'i ,. 



