197 



Om några mindre kända eller omtvistade Sphagna. 

 Af Joh. Angström. 



[Meddeladt den 13 April 1864.] 



Sphagnum laricinum SPRUCE in litt. sec. 



Wilson, Bryologia britannica pag. 23. 



Plantce gracilescentes, elatse, csespites molles laxiusculos fusco- 

 virides rnerse formantes. Caulis strictus pallidus sublignosus, strato 

 corticali subtriplici e cellulis minutis vix porosis forniato. Ramuli 

 subquatuor, quorum 3 patuli arcuato-decurvi, singuli penduli. Folia 

 caulina majuscula ovato-triangularia basi minute auriculata summo 

 apice bidentata vel erosa, plerumque erecta, cellulis lateralibus peran- 

 gustis late marginata, hyalinis ceteris superioribus magnis rhom- 

 boideis minutissime ad margines seriatim porosis et fibrosis. Folia 

 ramulorura patulorum laxe imbricata, concava, sicca laxe adpressa 

 margine undulata, subcoriacea, vix nitentia, media oblongo- et elongate- 

 lanceolata, terminalia lineari-lanceolata, apice tridenticulata, latiuscule 

 marginata, cellulae hyalinse superiores serpentino-elongatee, fibris annu- 

 laribus et spiralibus confertis, poris minutissimis seriatim ad cellularum 

 parietes dispositis frequentissimis, inferiores longiores, poris nullis; 

 cellulse virides trigono-compressae, extus liberse, intus hyalinis obtectae. 

 Amentula mascula brevia in ramis comalibus posita fuscp-atra. Cetera 

 de sunt. 



Synon. Sphagnum contortum d. laricinum Wils. loc. cit. 



Habitat in palude Nedre Qvarnmyran loco urdco sublimoso ad 

 Lycksele Lapponiae umensis. 



En bland de mest utmärkta arter af Sphagnum. 

 Från Sphagnum subsecundum Nees v. Esenb. eller contortum 

 Brid. (den sednare en af lokala förhållanden framkallad form 

 af den förra), med hvilken Wilson i sin Bryologia britannica 

 förenat denna art, skiljes den icke endast genom det 2 — 3-dubbla 

 lagret af stjelkens corticalceller, utan äfven genom både stjelk- och 

 grenbladens textur, form samt direktion i friskt och torrt till- 

 stånd. Dess habitus är äfven högst olika och närmar den sig i detta 

 afseende till vissa former af Sphagnum laxifolium C. Müll., eller 

 Sph. cuspidatum Ehrh. sec. Lindberg, från hvilken den dock 

 vid första ögonkastet lätt skiljes genom bladens textur och han- 

 organernas förekomst endast på de korta comalgrenarne. 



