282 HJ. WIDEGREN. 



månader detta år, och af den egentliga hafsöringen talrika, så 

 yngre som äldre individer i Iddefjorden i Bohuslän, under Juli 

 månad, samt i Östersjön vid Norrköping, under September och 

 October månader af förra året. 



I min föregående uppsats finnes ådagalagdt, i hvilka afseen- 

 den de sterila individerna af S. trutta L. p. p. skilja sig, såväl 

 från S. salar L., som från fortplantningsskickliga individer af 

 egen art. Stjertfenan lemnar, som bekant är, det lättast märk- 

 bara och mest konstanta kännetecknet mellan fortplantningsskick- 

 liga individer af arterna S. salar L. och S. trutta L. p. p., i det 

 att hos S. salar L. hennes kortaste medlersta strålar oftast icke 

 ens uppnå halfparten af de längsta yttre, medan hos S. trutta 

 L. p. p. i alla åldrar de medlersta, kortaste strålarne alltid äro 

 mer än hälften så långa, som de längsta, yttre. Hos de sterila 

 individerna af S. trutta L. p. p. träffar man deremot vanligast 

 stjertfenans medlersta strålar endast hälften så långa, som dess 

 längsta, t. o. m. hos yngre fiskar i forellåldern äro stjertfenans 

 längsta strålar ofta, såsom hos S. salar L., något mer än dub- 

 belt så långa, som de kortaste. I detta afseende skilja de sig 

 således icke obetydligt från fortplantningsskickliga individer af 

 sin egen art, och än mera afvika de genom den yttre beklädna- 

 den. De fertila hafva en mörksvart, med täta' stjernformiga 

 svarta pigmentgyttringar uppfylld ytterhud, som utbreder sig 

 öfver och helt och hållet betäcker fjällbeklädnaden, så att de i 

 och för sig ljusa, glänsande fjällen' hos yngre individer icke det 

 minsta, hos äldre endast föga skimra igenom. De sterila indi- 

 viderna deremot hafva fjällen knappast till hälften täckta af en 

 tunn, glest med smärre pigmentkorn försedd membran. Härige- 

 nom få de förra en tjock hud och mörk kroppsfärg, under det 

 de sterila i forellåldern hafva kroppen skönt stålblått silfverglän- 

 sande, och såsom fullvuxne äro på sidorna och buken rent silfver- 

 hvita. De hos begge slagen alltid förekommande mörka X-for- 

 miga fläckarne, samt de, åtminstone i forellåldern tillstädesva- 

 rande röda punkterna äro äfvenledes hos fertila individer alltid 

 mycket större. 



