300 HJ. WIDEGKEN. 



hafva stjertfenan fullkomligt tvär*). Under sistlidne sommar har 

 jag haft tillfalle att iakttaga, att medelstora, omkring 300 mm. 

 långa individer af fjellöringen ofta hafva den utbredda stjertfenan 

 fullkomligt tvär. och i det föregående har jag anfört, att fertila 

 individer af laxöringen anträffats, som vid 282 mm. längd hafva 

 stjertfenan urringad, se hg. 3, tafl. XII. 



På samma gång, som jag i det föregående har omnämnt, af 

 hvilka omständigheter detta är beroende, är äfven visadt, att 

 icke heller stjertfenans form lemnar mellan fullvuxna fertila fiskar 

 af ifrågavarande laxslag några konstanta skilnader. 



Nilsson anför, att fjäll öringen (S. punctatus Cuv. Nils.) 

 skulle hafva jemförelsevis mindre hufvud. Af denna har jag dock 

 vid Hetta i Kemi Lappmark 1859 fångat en hanne 238 mm. 

 lång och hufvudet 60 mm. långt, således upptagande i det när- 

 maste en fjerdedel af totallängden. Så stort, men ej större huf- 

 vud har jag funnit hos individer af Insjölaxen från Motala, se 

 fig. 2, tafl. VII i Öfversigt af Vet. Akad. Förhandl. 1862. 



Siebold anför, att Bäcklaxen skulle hafva en mera hop- 

 trängd kroppsform. Jag har jemfört flera såväl yngre som me- 

 delstora individer af Bäcklaxen nW lika stora af Insjölaxen, och 

 i afseende på kroppens form och delarnes dimensioner icke funnit 

 andra olikheter än sådana, som man träffar hos individer af 

 samma slag, tagna på samma lokal. 



Orättmätigheten, att till en skiljd art hänföra de båda ufvau 

 under 2) och 3), anförda former behöfver ej påpekas. 



Det är sålunda visadt, att Bäcklaxen eller fjällöringen (S. 

 fario L.) och Insjölaxen (S. ferox Jard.) under alla åldrar öfverens- 

 stämma till alla konstanta karakterer, samt att af begge dessa 

 laxslag allmänligen träffas individer, hviika af numera kända or- 

 saker erhållit de karakterer, som tillförene ansågos utmärka arten 

 S. fario L., hvaraf med nödvändighet följer, att begge dessa laxslag 

 måste hänföras till ett och samma artbegrepp (S. trutta L. p. p.). 

 Till samma artbegrepp måste äfven den från hafvet uppgående 

 "Laxöringen" hänföras. Denna är af Artedi beskrifven såsom 

 *). Se Öfversigt af K gl. Vet. Akad. Förhand]. 1862. p. 573. 



