FOGELAKTER I KII1LS SOCKEN. 



317 



uteslutande söka sin föda i björkarnas knoppar (han-blomhängen), hvilka 

 de sönderplockade. De voro föga skygga. 



2) Motacilla flava: Yarieteterna af denna art följas åt vid vår- 

 flyttningen; dock utgöres flertalet i de förstkommunde flockarna af den 

 nordl. varieteten. 



3) Turdus iliacus: Ett och annat par af denna trastart har un- 

 der sednare år, under olika somrar träffats än här, än der i skogs- 

 traktens område. Hannen röjer sig genom sitt flitiga sjungande. 



4) Cinclus aqvaticus säges en gång vara funnen om sommaren 

 i norra delen af socknen, vid Ramshytte Bruk, i en vild bergstrakt. 

 (Sjelf har jag i Aug. 1847 sett denna fogel vid Husqvarna vid Jön- 

 köping.) 



5) Muscicapa grisola sågs af mig i Aug. 1858 äta bären af en 

 buske, Lonicera tartarica. 



6) I Juni 1842 såg jag en hanne af Muscicapa atricapilla, mata 

 de nyss utflugna ungarna af Luscinia phoenicurus. Saken härrörde 

 deraf, att då en gosse hade medelst en kastad sten dödat honan af 

 Lusc. phoenicurus hvars bo han kände till, och han af mig erhållit före- 

 ställningar, huruledes hennes ungar, tillfölje af hans åtgörande, numera 

 skulle omkomma af brist på föda och värd, hade han mig ovetande 

 och för att i sin mån godtgöra det skedda, tagit ungarna ur detta 

 bo och lagt dera i ett annat af honom upptäckt bo, för att dyme- 

 delst skaffa dem fosterföräldrar. Detta nya bo tillhörde just den 

 nämnda Musa atricapilla, hvars redan kläckta ungar vid instufvandet 

 af de nya syskonen blefvo liggande inunder och derföre dogo, då de 

 ofvanpå liggande ungarna växte och förkofrades. 



7) Lantus excubitor sågs i Januari 1850 under flygten fånga med 

 klorna en mes, men sedan han straxt satt sig på snön och dödat sitt 

 rof, bortflög han bärande det. med näbben. (Jemför Gloger, Yögel 

 Europa's, pag 131), 



8) Picus major och viridis äta mvcket körsbär, då dertill gifves 

 tillfälle. 



9) Picus canus, som här kallas Vinter-gröngölja, till skillnad 

 från P. viridis (Giöngölja), är här ock fälld om sommaren under 

 ruggning (i Ang. 1837). Igenkännes derpå, att han, framkommen till 

 trädhusen, klättrar gerna på dessas väggar. Ofta synes han stilla 

 sittande tvärtöfver trädens cryistar, i stället för längsefter på spettarnas 

 vanliga vis. 



10) En tam Strix bubo, som genom fel i ena vingen var urstånd- 

 satt att flyga och som dertill hade en bjellra om halsen, var för mig 

 borta i 21 dygn innan man fick reda på honom, och hade med sä- 

 kerhet ej under denna tid njutit någon föda, men syntes dock ej 

 medtagen af hunger. Det skällande, hundvalplika läte, som i Nilss. 

 Fauna uppgifves för Strix brachyotus, tillhör -äfven Str. bubo och otus. 



11) Strix passerina kan under flykten med ledighet föra ined 

 sig en dödad Emb. citrinella. Om vintrarna har jag då och då haft 

 tillfälle att iakttaga denna lilla Ugglas beteenden från nära håll, eme- 

 dan hon ej visat någon skygghet. Hänvisande till det som af andra 



