322 C. W. PAIKULL. 



aar är, såsom redan blifvit närandt, kross-stensgruset. Af detta 

 grus har materialet blifvit lemnadt till de bäddar hvaraf rull- 

 stensåsarnes undre, rullstensförande lager bestå. I likhet med 

 kross-stensgruset innehålla rullstensbäddarne bergarter af flera- 

 handa slag, dels från långt aflägsna trakter, dels sådana, som i 

 åsarnes närhet befinnas fast anstående. Det är derföre icke af 

 nöden att antaga, att de i rullstensbäddarne befintliga stenarne 

 blifvit transporterade från moderklyften genom samma krafter, 

 som afrundat dem och uppdrifvit dem i åsform. De af jök- 

 larne i krossstensgruset qvarlemnade stenarne hafva deremot blif- 

 vit på stället afrundade och uppdrifva i åsform, utan att behöfva 

 vara ytterligare transporterade synnerligen långt. Detta följer 

 med nödvändighet deraf, att, såsom jag redan nämnt, de rullstens- 

 förande bäddarne efter åsarnes längd omvexla med sandlager, 

 hvilket tydligen anger, att vattnets strömkraft varit vexlande, 

 så att än rullstenar än åter endast sand kunnat medföras i 

 dess lopp. 



En dylik vexling i strömhastigheten hos hafsströmraar, inom 

 smärre områden, låter sig väl dock knappast tänkas, förutsatt att 

 hafsströmmarne någonsin kunna ega förmåga att uppdrifva rull- 

 sten. Dana*) anger med bestämdhet, att hafsströmmar endast 

 kunna transportera på sin höjd fin sand, hvarjemte hafsström- 

 marne först pä ett djup af 100 fot blifva märkbara och ännu 

 på ett djup af 600 fot äro mycket svaga, hvaraf tydligen följer 

 att rullstensbäddarne icke kunnat blifva uppdrifna genom kust- 

 strömningar, helst som åsarnes höjd **) icke öfverstiger de kring- 

 liggande berghöjdernas***) och kusten således under en lång period af 



*) Manual of Geology, pag. 655, 657. 



**) Denna höjd, som stundom endast är några få fot, uppstiger ofta till 50 — 70 

 fot öfver den kringliggande slättmarken, men uppnår stundom äfven en stor- 

 lek af 100 — 150 fot öfver densamma. 



***) Se ofvannämnda geologiska kartor, hvaryid dock bör märkas, att de på dessa 

 kartor utmärkta höjdpunkterna, h vilkas ändamål icke varit att utröna landets 

 medelhöjd, utan att bestämma fasta punkter för framtida bestämningar af landets 

 höjning, i allmänhet synas hafva följt vägar och stigar åt och således ej upp- 

 nått de högsta punkterna af landthöjJen. Det oaktadt finner man nästan alle- 

 städes höjdpunkter på kartan angifna. som öfverstiga åsarnes höjd. 



