OM RULLSTENSASARNES BILDNING. 331 



stiga de omgifvande landhöjderna, oaktadt de genom de öfver- 

 lagrade betäckningarne af sand och lera jerate rullsten och grus 

 ofta äro något upphöjda öfver den egentliga stommen. Att icke 

 vattnets strömkraft städse behöft vara tillräcklig, för att transpor- 

 tera rullsten, finner man deraf att, såsom nämn dt är, åsarne ofta 

 omvexla af rulistensbäddar och sandlager efter sin längd. Flo- 

 dens fallhastighet har sålunda varit vexlande, såsom åfven nöd- 

 vändigheten fordrar. — Ifrågavarande floder måste dock hafva 

 egt ett ansenligt djup och erfordrat ett ofantligt vattentillopp. 

 Hrar detta tillopp haft sin källa kan naturligtvis icke annat än 

 gissningsvis angifvas, men att floder af dylikt djup verkligen en 

 gång existerat efter glacierernas tillbakadragande, derför kan jag 

 icke annat än anse de från Klarelfsdalen framlagda förhållanden 

 tillräckligt tala. Om sålunda derstädes en flod om ett par -hun- 

 dra fots djup verkligen har förefunnits, så bör naturligtvis äfven 

 på andra orter dylika floder af 100 — 200 — 300 fots djup kunna 

 hafva varit för handen. 



I konseqvens med glaciertheorien kan jag icke annat än för- 

 moda, att dessa floder hemtat sitt vatten från de afsmältande 

 glaciererna eller jöklarne och att de således utgjorts af jökel- 

 elfvar Det kan måhända icke förefalla alldeles orimligt att an- 

 taga, att ett glaciertäcke af 1000 — 2000 fots mäktighet vid sin 

 afsmältning lemnat upphof till floder af detta, nyssnämnda djup; 

 huruvida verkligen ett så stort djup som 300 fot varit af nöden 

 är omöjligt att afgö.a, så länge man icke känner de höjdförhål- 

 landen, som röra äsarnes undre rullstenslager. 



Antaget således att dessa undre lager, som likväl utgöra 

 äsarnes väsendtligaste del, blifvit bildade medan landet ännu låg 

 öfver hafvets yta, på sätt som nu är anfördt, hafva vi sedan 

 lätt att föreställa oss de omständigheter, under hvilka åsarne 

 erhållit sin öfre betäckning af fossilförande lager ni. ra. Lan- 

 det har nämligen småningom sänkt sig under hafvets nivå, 

 hvarvid sandlager och lerlager afsatt sig på dess botten. Att 

 leraflagringarnes bildning måste tillskrifvas en helt annan period 

 än rullstensbäddarnes är af dessa lagers olika natur alldeles tyd- 



