386 A. J. MALMGREN. 



enfaldiga fogel icke sällsynt. En derstädes den 8 Juli skjuten 

 hona hade liggfläck, hvaraf man torde få sluta, att hon kläckte 

 någonstädes i fogelfjellen vid denna fjord. Vid den isfria delen 

 af vestkusten syntes han ganska sällan, men i Storfjorden, der is 

 aldrig saknas var den deremot öfverallt allmän. I trakten af 

 de sex af oss besökta ställena vid denna stora fjord hade han 

 likväl ingenstädes sina kläckningsplatser. Det enda ställe på 

 Spetsbergen, der han veterligen kläcker i någon mängd blir alltså 

 fortfarande det af mig 1861 funna kalkfjellet på norra sidan af 

 Murchisons bay. 



En nyss skjuten hona med liggfläck : 



Näbben vid roten ända öfver hälften af dess längd blå— 

 aktig, spetsen rödgul, käkkanterna och en ring med obestämda 

 gränser framom näsborrarne grönaktigt gul. Ogonringen kar- 

 mosinröd. Gapet blekrödt. Fötterna svarta. Hela fjäderbekläd- 

 naden utomordentligt skönt hvit. Näbben varierar icke obetydligt 

 med afseende på den blåa och rödgula färgens intensitet, hvarföre 

 den förra efter torkningen blir ljusare eller mörkare blå, medan 

 näbbens spets är mer eller mindre rödgulaktig. — Dimensionerna 

 hos denna art variera icke obetydligt: vingen från leden 13^ — 

 14^ t., stjerten b\ — 6 t., tarsen l^i — 1^, mellantån med klo 

 1| — 1| t., näbben från munviken 1^ — 2\ t., från sidoflikens fjä- 

 drar 1 — \\ t., dess höjd vid näsborrarne § — \ t. och dess bredd 

 der \— \ t.: allt Sv. v. m. 



Holböll har uppställt såsom egen art Larus brachytarsus, 

 skild från Pagophila eburnea på några obetydliga måttdifferencer, 

 hvilka tyvärr icke ens kunnat kontrolleras, alldenstund Hol- 

 BÖLLS i Sydgrönland erhållna typexemplar enligt hans egen upp- 

 gift gått förlorade. Emellertid har arten bibehållit sig, oaktadt 

 det icke bordt undgå någon, att de karakterer hvarpå den är 

 grundad ingalunda äro konstanta eller öfverhufvud taget af spe- 

 cifik betydelse. Uppfattningssättet af denna art blifver derföre 

 högst sväfvande, och man finner äfven hos de olika författarne 

 så betydliga skiljaktigheter, ja tillochmed motsägelser, i artens 

 definiering, att dess bibehållande blir numera alldeles omöjligt. 



