489 



Om Spetsbergens Fisk-fauna. 

 Af A. J. Malmgren. 



[Meddeladt den 15 December 1864.] 



Den vackra samling af fiskar från Spetsbergen, som nu för- 

 varas i Riksmuseum, är sammanbragt af Prof. S. Loven 1837, 

 O. Torell 1858, och hufvudsakligast af de båda svenska expe- 

 ditionerna 1861 och 1864. Största delen har erhållits med 

 en vanlig bottenskrapa, under draggning efter ryggradlösa hafs- 

 djur, och med släphåf. Det händer stundom, att man under 

 draggningen erhåller en och annan fisk i skrapan, så att säga på 

 köpet, äfven vid de skandinaviska kusterna, men detta sker ojem- 

 förligt mycket oftare vid Spetsbergen. Jag erinrar mig, att 

 Anders Jakobsson på en enda eftermiddag i början af Sep- 

 tember 1861 tog med bottenskrapan omkring 30 små individer 

 af Icelus hamatus, Cottus scorpius, Phobetor tricuspis och Liparis 

 barbatus jemte en mängd lägre djur. Under sednaste expeditio- 

 nen erhöll jag fisk i hvarje kast med slädhåfven, stundom, såsom 

 t. ex. vid Hornsundsöarne, hundradetal för hvarje gång af årets 

 yngel af Cottus scorpius och Liparis barbatus. När man besinnar 

 huru ofullkomliga fiskredskap skrapan och slädhåfven äro, samt 

 tillika af erfarenhet känner huru jemförelsevis sällan man erhåller 

 fisk i dem t. ex. i Bohuslän och Finmarken, måste man förvånas 

 öfver, att det varit möjligt, att under de sednaste expeditionerna 

 på detta sätt en så omvexlande och på individer rik samling 

 kunnat hopbringas. Saken är emellertid lätt förklarad. En stor 

 del af fiskarterna vid Spetsbergen lefva i en rikedom på indi- 

 vider, som icke blott är jemförlig med våra kusters, utan hos 

 några arter tillochmed kan anses öfverträfFa den. 



Det faller af sig sjelf, att man med sådana redskap som 

 bottenskrapa och slädhåf endast erhåller småväxta arter eller blott 

 yngel af större. Angående sådana arter, som lefva på större djup 

 eller på längre afstånd från land saknas tyvärr ännu nästan all 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1864, N:o 10. 



