490 A. J. MALMGREN. 



erfarenhet. Likväl föreligga några fakta, som obestridligen åda- 

 galägga, att många storväxta fiskarter lefva i kraftfull utbildning, 

 och såsom det tyckes i mängd, i hafvet vester och sydvest om 

 Spetsbergen. Haakjerring, Scymnus microcephalus Bl., som utgör 

 föremål för ett indrägtigt fiske på hafsbankarne utanför Finmar- 

 ken, har under de sednaste åren befunnits vara särdeles talrik 

 vid Beeren Island. Men denna arts nordgräns infaller på långt 

 när ännu icke der, man har redan icke allenast funnit den äfven 

 vid Spetsbergen, utan fångat den der i mängd under 77° — 78,5° 

 n. lat. Det första fartyget, utrustadt för Haakjerringfångst, 

 afgick till Spetsbergen sommaren 1863 från Tromsö, samt åter- 

 vände inom kort tid fullastadt med lefver af Haakjerring, som 

 fångats utanför Bellsund och Isfjorden. Sistforflutne sommar voro 

 flere fartyg från Finmarken och ett tillochmed från Bergen sys- 

 selsatta med Haakjerringfångst utanför Spetsbergens vestkust. — 

 Spetsbergsfarare från Finmarken hafva under de sednaste åren 

 ofta fångat "Kveite", Hippoglossus vulgaris, Torsk, Gadus morrhua, 

 "Hyse", Gadus aeglefinus, och "Uer", Sebastes norvegicus, i stor 

 mängd vid Beeren Island. Man känner redan med visshet, att 

 de tre sistnämnde arterna också förekomma vid Spetsbergen, och 

 har anledning förmoda, att icke heller den förstnämnde eller 

 Kveiten saknas der, men om deras mängdförhållanden har man 

 ännu ingen säker kunskap. Likväl tycks det kunna antagas, att 

 åtminstone några af dessa arter finnas der i ymnighet. Det är 

 bekant t. ex. om Torsken, att den ännu vid Beeren Island tidtals 

 är samlad i dylika täta massor, som i Finmarken under vårfisket 

 af fiskare benämnas "Torskebjerg". En art, som vid Beeren Island 

 ännu är så allmän, torde vid Spetsbergen icke vara sällsynt, 

 isynnerhet då den, såsom jag framdeles får tillfälle att visa, under 

 80° n. Lat. ännu uppnår en längd af 2 — 3 fot. Vid Spetsbergen 

 lefver äfven en art lax, Salino alpinus L., som blifvit flere gånger 

 iakttagen i större glacierelfvar, såväl på norra som vestra kusten, 

 men vi sakna ännu erfarenhet om dess talrikhet der. Vid Grön- 

 land fångas samma art i stor mängd, och J. C. Ross berättar, 

 att vid Boothia Felix, der hafvet är lika isfyldt som vid Spets- 



