492 A. J. MALMGREN. 



samhet vid dessa fakta, som ännu kunde ökas med några lik- 

 artade för hvilka i det följande närmare skall redogöras, emedan 

 man på grund af bristande erfarenhet ansett det Spetsbergska 

 hafvet vara så godt som alldeles blotta dt på fisk. Van der 

 Hoeven ') har i ett nyligen utgifvet arbete återgifvit vår tids ofull- 

 ständiga kännedom om denna sak sålunda: "In maribus polaribus 

 species piscium adinodum paucae sunt: Fauna Insulse Spitsbergen 

 vix decem species piscium continet et specimina non numerosa 

 sunt". Att arternas antal aftager mot polen äfven inom Fiskar- 

 nes klass, likasom inom alla andra djurklasser, är obestridligt, 

 men att fixera något tal, till hvilket detta aftagande hinner på 

 Spetsbergens latitud är ännu alldeles omöjligt med den ringa 

 erfarenhet vi hafva derifrån. Så mycket kan dock med viss- 

 het förutses, att många arter ännu komma att upptäckas der 

 utöfver de redan kända 22 eller 23. Men föreställningen, att 

 arterna vid Spetsbergen skulle vara fattiga på individer, är all- 

 deles stridande mot erfarenheten. Individrikedomen är tvärtom 

 inom fiskarnes klass fullt ut lika stor och lika karakteristisk för 

 det högnordiska ishafvet, som inom alla andra djurklasser. Haf- 

 vet kring Beeren Island och vid Spetsbergens vestkust hyser en 

 måhända outtömlig rikedom på fisk, äfven af sådana arter, hvilka 

 för handeln hafva det största intresse, såsom Torsk, Kveite och 

 Haakjerring. Det lider knappast något tvifvel, att dessa förråd 

 kunna tillgodogöras, och man kan förutse, att Norrmännen för 

 Norges nationalintressens skull skola finna sin räkning vid, att 

 på Beeren Island anlägga fiskerier, sådana som på Lofoten och 

 i Östfinmarken. Det svåraste hinder, som härvid möter, är, såsom 

 det påstås, bristen på dugliga hamnar vid Beeren Island, men 

 denna brist har måhända sin grund endast i den ofullständiga 

 kännedom, som ännu är rådande angående Beeren Islands kuster 

 och dess naturförhållanden öfverhufvud. 



Af de 23 arter fiskar, som hittills äro kända från Spets- 

 bergen, förekomma endast 12 i norra Europa, nemligen Sebastes 



') Philosophia Zoologica, 1864 p. 360 §§ 373. 



