OM SPETSBERGENS FISKFAUNA. 499 



ty enligt mätningar, som jag anställt på Riksmusei största exem- 

 plar från Grönland, befanns hufvudets längd hos denna utgöra 

 endast 33 procent af totallängden, enligt Richardsons mätnin- 

 gar, Fauna Bor.-Amer. p. 299, närmare 34 procent, medan huf- 

 vudets längd hos stora exemplar från Bohuslän, Östersjön, Fin- 

 marken och Spetsbergen varierar från 33 ända till 35 och nära 

 36 procent af totallängden. Reinhardt synes icke hafva förbi- 

 sett de stora individuela variationerna hos den grönländska fisken, 

 och har måhända sjelf erfarit en viss osäkerhet om den Cuvi- 

 erska artens berättigande, ty han säger (1. c): "De mange Afvi- 

 gelser i Farven og i Anfallet af Beenknuderne i Nakken hos 

 denne Art (C. grönlandicus Cuv.) kunde opfodre til at opstille 

 flere Arter, hvis ikke Overgangene imellem de forskjellige Varie- 

 teter gjorde Adskillelses-Kjendetegnene tvivlsomme". • 



I åttonde bandet af Hist. nat. des Poiss. p. 498 har Valen- 

 CIENNES ånyo uppställt och beskrifvit den grönländska Cottus 

 scorpius såsom egen art under namn af Cottus porosus, efter ett 

 enda individ från Baffms-bay. Denna uppgifves skilja sig från 

 sina samslägtingar hufvudsakligast genom en egendomlig byggnad 

 af sidolinien samt från Cottus grönlandicus Cuv. genom olikheter 

 i hufvudets beväpning. Hvad först hufvudets beväpning angår, 

 så är det klart att denna omöjligen kan öfverensstämma med 

 densamma hos samme författares Cottus grönlandicus, då sist- 

 nämnde art är grundad just på de misstag rörande hufvudets 

 beväpning, som Fabricius begått i sin korta beskrifning, men 

 på exemplaren från Grönland passar beskrifningen af Cottus 

 porosus fullkomligt in. Hvad åter hufvudkarakteren, den för- 

 menta egendomligheten hos sidolinien, att ega i rad ställda porer 

 ofvan och nedan om sig, beträffar, är att märka, att denna 

 egenskap tillkommer alla exemplar af Cottus scorpius, de må 

 härstamma från Grönland, Spetsbergen eller någon annan trakt. 

 Loven ') har redan visat att den Skandinaviska C. scorpius har 

 en dylik sidolinie, som den hos C. porosus beskrifna, och Richard- 



! ) Vrt.-Akacl. Öfvers. 1861 p. 292 : nuten. 



