528 A. J. MALMGREN. 



sistnämnda arter äfven förekomma vid Spetsbergen. Då denna ö 

 ligger endast 2 latitudsgrader sydligare än Spetsbergen, antager 

 jag för visst, att Kveiten icke heller saknas der, isynnerhet då 

 den ännu finnes så talrikt vid Beeren Island och dessutom är 

 allmän i Grönland och vid den ryska Lappmarkskusten (Kola). 

 For öfrigt är den utbredd från Nord-Amerikas nordöstra kust 

 till Island och norra Europas vestra kust. Orsaken hvarföre han 

 ännu icke erhållits vid Spetsbergen är sannolikt den, att man 

 ännu aldrig der fiskat efter honom. 



GADUS L. 

 18. Gadus morrhua L. 



Gadus morrhua L, Syst Nat. XTI, 1 p. 436 n. 3. 



» Bloch, Fische Deutschi. II p. 145 Tab. 64. 



» W. v. Wright, Ekström et Sundevall Skand. fisk., 



p. 191 Tab. 47. 

 » Kröyer, Danm. Fiske II p. 1. 



» Nilsson, Skand. Fauna IV p. 527. 



» Günther, Fishcs Brit. Mus. IV p. 328. 



Norske Spetsbergsfarare hafva redan länge känt, att Torsk 

 förekommer vid Beeren Island i stor ymnighet, der de med krok 

 ofta fångat den jemte kveite, hyse och uer, men vid Spets- 

 bergen har den veterligen icke blifvit fångad mer än en enda 

 gång, för några år sedan, då en hvalrossfångarkapten Aström 

 från Tromsö, enligt hans muntliga försäkran till mig, skall hafva 

 erhållit en stor torsk ur munnen på en säl vid Sydkap. Att 

 denna uppgift af Aström eger all sannolikhet för sig bevisas 

 deraf, att man i September 1861 på strandfjären i Kobbe-bay 

 79°45', fann en underkäke med vidhängande gälar och svalgtän- 

 der af en ganska stor torsk. Att döma af den ännu qvarsittande 

 skäggtömmens längd, käkbenens storlek och tändernas grofhet 

 måste dessa lemningar, som nu förvaras i spriritus på härvarande 

 Riksmuseum, hafva tillhört en öfver 2 fot lång fisk. De lösa 

 delarne voro, då fyndet gjordes, så föga angripna af förrutnelse, 

 att samtliga ben och gälar ännu sitta fast vid hvarandra för- 



