OM METALLSYRORNA AF TANTALGRUPPEN. 547 



Nb'CP (Nb = 48,82) fordrar 52,14 pr klor. Att analysen gaf 

 endast något öfver 48, ansågs således föranledt af en dylik till- 

 fällig oxikloridhalt. 



Vid redogörelsen för niobens svafvelföreningar meddelas nu 

 ett särskildt anstäldt försök att analytiskt bestämma mängden 

 af detta inblandade syre. 



Kloriden behandlades med svafvelväte. Det bildade vattnet 

 uppsamlades på vanligt sätt, sedan det först passerat öfver glö- 

 dande koppar till aflägsnande af svafvel. Af 2,006 grm under- 

 niobklorid erhölls på detta sätt 0,129 gr. vatten, som skulle 

 motsvara 0,583 gr. Nb 2 3 , hvilken syra alltså skulle ingå till 

 29,05 pr i den hvita kloriden. Detta ansågs "uppenbarligen ej 

 vara riktigt och vida för mycket" då med afräkning af den så- 

 lunda funna syran den rena kloriden skulle innehålla 33,75 pr. 

 klor, under det 10 samstämmande analyser gifvit 48,21 pr. Så- 

 som orsaker till det i ovanlig grad felaktiga resultatet förutsattes 

 å ena sidan nödvändigheten att för svafvelvätets torkning endast 

 använda klorcalcium, i stället för som annars i liknande fall på 

 samma gång svafvelsyra, å andra sidan att det långa skiktet af 

 koppar ej fullständigt bundit svaflet. 



Sättes Nb — 39, så motsvaras 0,129 gr. vatten af 0,395 gr. 

 = 19,71 pr. NbO 2 , vid hvars afräkning från kloriden klorhalten 

 i det hela skulle utgöra 51,82 pr. Formeln Nb 4 Cl 5 0' fordrar 23,07 

 niobsyra och något under 50 procent klor. Försöket synes så- 

 ledes hafva gifvit för litet vatten, och den derefter beräknade 

 klorhalten öfver- i stället för understiger den genom försöket 

 funna. 



Det måste alltid vara svårigheter underkastadt att medelst 

 svalfvelväte fullständigt svafvelbinda den syrehaltiga bestånds- 

 delen af oxikloriden. 



Före tidpunkten för Rose's utbildade åsigt om niobens syror 

 synes allmänt hafva antagits, att niobsyran kunde ingå samtidigt 

 med tantalsyran i de naturliga tantalföreningarne. 



Man har sednare efterhand vant sig vid föreställningen, att 

 niob- och tantalsyra aldrig företräda hvarandra, under det de 



