4 0. NORDGÅRD [1920 
hører vistnok også til sjeldenhetene, at den trives i vann, som 
har en lavere temperatur enn ca. 6” C. Efter forskjellige forhold 
å dømme, bl. a. den store utbredelse, må arten være meget gam- 
mel. Den har sannsynligvis eksistert ialfall i den senere del av 
tertiærtiden og da den optrær i norske fjorder under det tidsav- 
suit, som svarer til den største landsenkning, er det rimelig, at 
arten har overlevet istiden i den nordlige del av Atlanterhavet, 
muligens også i Norskehavet. Da L. prolifera er en utpreget strøm- 
form, kan man ikke vente å finne den på de største dyp. Den 
nedre grense for den bathymeiriske utbredelse kan som Jungersen 
har bemerket (1. c. s. 43) ikke sikkert fastsettes, fordi der i beret- 
ningene fra de forskjellige ekspedisjoner ikke altid er angitt, om 
der var levende eller døde eksemplarer, som forelå. Jungersen hev- 
der dog, at levende kolonier har været tatt op fra et dyp av optil 
800 m. A. E. Verrirr* angir, at utenfor Nova Scotia fantes Lopho- 
helia i 1884 («Albatross»-eksp.) fra 100 til 300 fathoms og samme- 
steds i 1060 fath. døde eksemplarer. Det er neppe sannsynlig, at Lo- 
phohelia har levet på det store dyp av 1060 fath. Man fristes til å 
tro, at en senkning av havbunden har funnet sted. Det synes være 
klart, at likesom en hevning av havbunden kan bringe døden over 
Lophohelia, og herpå har vi flere eksempler, vil en senkning kunne 
gjøre det samme. I vort land er det Lophohelia-revenes forhold 
under hevningsfasene, som best kan studeres. 
Sammen med Lophohelia lever en hel del andre dyr, men alle 
disse er ikke like ømfindtlig for vertikale forskyvninger. En hev- 
ning over vannspeilet betyr selvfølgelig døden for alle, men medens 
Lophohelia i lengden neppe kan klare sig på synderlig ringere dyp 
enn ca. 200 m., er der andre av Lophohelia-selskapet, som kan tåle 
en betydelig forskyvning opover. Et interessant eksempel herpå 
danner den prektige musling Lima excavata, som fortrinsvis lever 
på eller i nærheten av Lophohelia-revene. Denne art er ganske 
almindelig på dypet i de strømsterke snevringer i Trondhjemsfjor- 
den, og jeg har tatt op L. excavata fra det dypest liggende Lopho- 
helia-rev, som kjennes i vort land, nemlig i Tysfjordens munding 
(500—600 m.)?. Man skulde tro, at denne art ikke kunde leve mange 
dage i et akvarium, men efter etpar vellykkede forsøk ved Trond- 
hjems biologiske stasjon kan der uttales, at denne musling har en 
merkelig i pasuimegenne Den */9 1920 skrapte vi med Cunments» 
på koralbund ved Galgenes i Rissa, 300—350 m., hvor der forekom 
levende Paragorgia, Prbranon og Lophohelia. Blant annet fikk vi 
også her 6 store individer av L. excavata. 4 av disse holdtes nogen 
1 Ann. Rep. of the Commissioner of Fish and Fisheries for 1883, p. 536 
Washington, 1885. 
2? Hydr. and Biol. Investig. in Norw. Fjords, S. 175, 240. Bergen, 1905. 
