12 SA AG 0. NORDGÅRD Jeg [1920 
3. Bemerkninger om nogen av de fundne kvartærfossiler. 
(tenodiscus crispatus RETzIUs. 
Av asterider var hittil ingen kjent fra Trondhjemsfeltets kvar- 
tær. I 1911 fikk jeg fra amtsingeniør BartH sendt etpar leirklum- 
per, som var tatt på Uglen i Klæbu i en høide av ca. 100 m. o. h. 
Der var innleiret restene av en sjøstjerne, som jeg antok var oven- 
nevnte art. I 1920 sendte jeg de fossile rester til dr. Tn. MorTENSEN 
som sikkert bestemte arten til Ctenodiscus crispatus. Man måtle 
vente, at rester av denne arktiske sjøstjerne også fantes i Trøn- 
delagens havleir, og nu er det altså skjedd. Forøvrig er denne art 
funnet ved Øvre Foss i Aker, hvor MicHaEL SARS! i begynnelsen 
av 1860-årene tok 9 eksemplarer, hvorav 3 ganske hele. — I nu- 
tiden forekommer arten på enkelte steder i stor mengde i Trond- 
hjemsfjorden, og den går sydover omtrent til Stat. M. Sars fant 
den i 1859 på flere lokaliteter ved Kristiansund, 40—80. favner?. 
I forhandlinger ved de skandinaviske naturforskeres 4. møte i Kri- 
stiania 1844 omtaler Rascr (5. 258), at han fant Ctenodiscus polaris 
hyppig i Gjøsund mellem Vigra og Valderø (litt nord for Ålesund). 
Dette er artens hittil kjente recente sydgrense ved vor kyst. 
Ophiocten sericeum FORBES. 
I feirskjeringen ved Buenget tok jeg i mai 1919, ca. 90 m. o. h,, 
rester av en slangestjerne, som dr. Tn. MORTENSEN identificerte 
til ovennevnte art. Den er ny for vor kvartærhistorie, men dens 
forekomst i leir fra koldt hav er ikke påfallende, da arten i nu- 
tiden har en stor utbredelse i nordlige have. 
Pecten maximus LIN. 
Skaller av denne prektige musling omtales av P.A. Øyen? fra 
Sve i Skatval, 35 m. o. h. Et bruddstykke av en skal av denne art 
tok jeg i juli 1909 ved Lauvtangen i Åsen, ca. 2 m. o. h. Det er 
den innerste lokalitet i Trondhjemsfeltet, hvor denne store Pecten 
hittil er observert som fossil. Den lever nu ikke lenger i fjorden, 
men V. SrorM opfører den som forekommende i øygarden uten- 
for fjordens munding. Kjempeskaller av arten har jeg sett fra 
Bolgvågen ved Kristiansund, hvor de blev tatt sommeren 1920 av 
amanuensis A. Bjørn (i fjæren). De største hadde en høide av 
130 mm. 
Fossile dyrelevninger fra kvartærperioden, s. 20. 
Norges echinodermer, s. 28. 
II, s. 140. 
1 
2 
3 
