Nr. 6] MERAKER FLORA 
he 
sidste vistnok i to perioder), Eriophorum alpinum, vaginatum, an- 
gustifolium & latifolium, Carex dioica (vistnok i flere indvandrin- 
ger), pauciflorus, chordorrhiza, loliacea, Persoonii (efter min me- 
ning i 1. periode), canescens, echinata, vulgaris, aquatilis, Bux- 
baumii, limosa, irrigua, panicea, vaginata (delvis i 1. periode), 
pallescens, pilulifera, flava, filiformis, vesicaria (å flere indv.), 
Luzula pilosa, Juncus filiformis, stygius & alpinus, Polygonatum 
verticillatum, Majanthemum, Paris, GCoralliorrhiza, Listera cor- 
data, Gymnadenia conopea, Orchis maculata, Populus, Salix glauca, 
lapponum, caprea, aurita, nigricans, phylicifolia, Betula odorala, 
Alnus incana, Urtica dioica, Polygonum aviculare, Rumex acetosa 
& acetocella, Montia rivularis, Silene rupestris, Melandryum ru- 
brum, Cerastium triviale, Stellaria nemorum & Friesiana, Sagina 
procumbens, Caltha (vistnok indkommet delvis i 1. periode), Åco- 
nitum, Ranunculus aconitifolius, reptans, auricomus, acer (ogsar 
i 1. periode), repens, Subularia, Droserae, Sedum anuum, Sorbus 
aueuparia, Comarum, Potentilla anserina & tormentilla, Geum 
rivale, Filipendula ulmaria, Alchemilla vulgaris (coll.; indkom- 
met flere ganger), Prunus padus (?), Trifolium repens, Lotus, Vicia 
cracca, Geranium silvaticum, Callitriche hamulata, Viola epipsila, 
palustris (delvis i 1. per.). canina, Epilobium angustifolium & pa- 
lustre, Hippuris, Anthriscus silvestris, Angelica, Archangelica of- 
ficinalis (muligens i 1. per.), Cornus, Pirola minor & secunda, 
Vaccinium myrtillus, Calluna, Trientalis, Menyanthes, Myosotis 
silvatica & arvensis, Galeopsis tetrahit, Veronica officinalis & ser- 
pyllifolia, Rhinanthus minor, Pedicularis sceptrum carolinum & 
palustris, Melampyri, Pinguicula vulgaris, Galium boreale, palu- 
stris & uliginosum, Linnaea, Solidago, Antennaria dioica, Gnapha- 
lium norvegicum, Achillea millefolium, Tussilago, GCirsium hetero- 
phyllum, Mulgedium alpinum, Grepis paludosa, Leontodon autum- 
nalis (vistnok i flere perioder). 
Denne fortegnelse er hentet fra Scuurz: «Uber die Entwick- 
lungsgeschichte der gegenwårtigen Phanerogamen Flora... Skan- 
dinawischen Halbinsel», da jeg f. t. ikke har adgang til A. Beyrt: 
Die Theorie der wechselnden kontinentalen und insularen Klimate. 
— Som det vil sees, hører de fleste av Merakers planter til Beyrts 
subarktiske, og dette skulde jo netop være i den skjønneste orden, 
da de subarktiske har tilpasset sig for et fuktig klima, og Meraker 
netop har et saadant. — Da havet i denne tid gik ca. 180—140 mi. 
høiere op end nu, gik det altsaa op til Røsaasens nordre fot, og 
plantene kunde følge strændene indover, i tilfælde fremkomsten 
høiere oppe paa begge sider av den bukt som nu danner Meraker 
flatbygd, var vanskelig. Nogen bestemt grænse mellem de sub- 
arktiske og arktiske planter kan naturligvis ikke trækkes. Like 
