Nr. 6] MERAKER FLORA 39 
Sussisa pratensis (L.) MorencH. Temil, alm., mest som sterile 
bladrosetter, paa myrene sydvest for Larsklumpen, ved og litt over 
bjørkegrænsen. 
Campanula rotundifolia L. Alm. Gaar op til de høieste fjeld- 
rygger. | 
Solidago virgaurea L. Alm. Gaar som f. lapponica LæSsT. op til 
de høieste fjeldrygger. 
Erigeron acer L. Av og til nede i hoveddalen. 
E. borealis (VErH.) Simm. (E. negleetus KErn.). Forekom paa 
Fongen, Ramfjeld og Tofjeld samt de østlige fjeld. Paa de vestlige 
fjeld er den derimot ikke iakttat. Talrik og noget frodig fandtes 
den bare paa Vola og ved foten av Ramfjeld. Ellers var den tem. 
spredt. Overalt bare enblomstrede individer. 
E. uniflorus L. Utbredelse som foregaaende. Talrik paa vest- 
siden av Hua, nord for Storkjærringvand, samt paa Tofjeld. 
Antennaria dioica GAERTN. Spredt i traklen. I Tovmodalen 
fandtes den noget rikeligere. Der forekom ogsaa /. corymbosa HN. 
Den almindeligste form var f. gallica Com. Paa Sleinfjeldet saaes 
dog f. borealis Com. Jeg har set den-i en høide av 900 m. o. h. 
A. alpina GaAERNTN. Fongen (S.), Ramfjeld, Tofjeld (H., ipse), 
talrik fl. st., men især paa fjeldets høieste ryg, Kluken (B.). Lille- 
Kluken, Steinfjeldet (Br; H., ipse), Kjærringfjeld, talrik. Dens ut- 
bredelse falder altsaa omtrent sammen med Erigeron borealis. 
Gnaphalium silvalitum L. Ikke sj. f. alpestre BröGG. av og 
til tilfjelds. Den almindeligste form i fjelddalene er en form som 
staar nærmest følgende. G. norvegicum burde efter min mening 
opføres som underart under silvatictum. Neuman 1 Sveriges flora 
— og det er muligens det mest rigtige — deler silvaticum i a rec- 
tum SmirH), Å norwegicum Gunn. og y alpestre BRUGG. Saa let 
som norvegicum og silvaticum er at skille fra hverandre i sine 
yttergrænser, saa umulig er det at dra bestemte grænser mellem 
dem; for tætheten av bladene, deres bredde, nervaturen, behaarin- 
gen, blomsterstandens længde, farven paa kurvbladene, alt varie- 
rer, uten at disse kjendemerker staar i nogen bestemt korrelation 
til hverandre. M. N. BueytTt sier derfor ogsaa i sin flora at det er 
bare ved relative kjendemerker de er skilt fra hverandre. 
G. norwegicum Gunn. Spredt fra et stykke nede i granbeltet til 
vidjegrænsen. 
G. supinum L. Tem. alm. paa fjeldene. Gaar i Stordalen ned 
i dalbunden. f. acaule Beck. var talrik paa Kjærringfjeld. 
Achillea ptarmica L. Forekom av og til. I Tovmodalen saa jeg 
den i en høide av 450 m. o. h. 
A. millefolium L. Tem. alm. 
Matricaria inodora L. Fl. st. i hoveddalen. 
