Nr. 6] MERAKER FLORA 41 
«Bidrag till Hieracium-Floran i Skandinaviska halföns mellersta 
delar» side 8, synes det at fremgaa at han mest har holdt sig til 
strøket fra dalbunden i hoveddalen og opover forbi jernbanesta- 
tionen. Han undersøkte denne egn fra 27. juni til 1. juli. Dette var 
en gunstig tid av sommeren for piloselloidernes vedkommende. I 
1918 kom jeg til Meraker den 10. juli; men da var de fleste former 
av kollektivarten pilosella avblomstret. Derfor saa jeg faa av de 
former av denne art som NORRLIN har fundet der. Og desuten har 
vel kulturen i de 32 aar som var hengaatt siden han var der, 
gjort sit til at ødelægge flere former. Jeg tviler saaledes paa at 
H. merakerense længere findes der. 
At Merakers hieracii-flora maatte ha store likheter med de til- 
støtende svenske grænsetrakter, var noget en kunde vente, og ved 
de nu foretakne undersøkelser viser det sig at de fleste — for ikke 
at si næsten alle — av de former som er fundne i Meraker, før er 
fundne ved Storlien og i de omliggende trakter. 
1. Subgenus Pilosella Tauscu. 
Piloseliina Fr. 
Hieracium adpressum Norru. FI. st., især talrik ved Brænna 
Dette er den almindeligst forekommende art av H. pilosella i Ind- 
herred. Den blomstrer noget senere end de andre pilosella-former 
som findes der, og varierer ikke saa lite. 
H. concrescens Norrt. «Meraker, på torrare slultningar 1 syn- 
nerhet på grusig mark hår och dår» — iteml. allm. (Norru.). 
H. praestabile Norr. «Meraker, ej sålls. på soliga branler och 
slulningar» (NorrtL.). Jeg fandt ett individ av denne ved Brænna. 
H. luteelum Norrt. «Meraker teml. alm.» (NORRL.). 
Aurieulina Fhr. 
H. auricula Lam. & D. C. Meget alm. i hoveddalen, især talrik 
paa veikantene ved Volden, ja tildels eneherskende. Den alminde- 
ligste form var epilosum N. P. Av og til saaes f. stipiltatum N. P. 
(I nærheten av stationen paa Storlien forekom en form med lyst 
gulgrønt kurvdække, f. luteola). H. auricula er den den eneste av 
Piloselloidene som gaar op i de øvre dalfører. Saaledes findes den 
av og til i Stordalen, samt i Tovmodalen paa jernbaneskraanin- 
gene. Som ovenfor nævnt, gaar den jo helt op til Storlien, 539 
m. 0. h. 
H. auricula-cochleatum. Tangen. Denne form staar ganske 
nær H. pseudauricula N. P., men nærmer sig noget mere GURIUld 
Re 
Ø 
Å, 
=o» 
BRARY |- 
OG J5 
