50 Re SÄNDR. NOZTØN ER 
lata obtusiusceula—subacuta, omnia parce denticulata—integra 
basi amplectentia saturate gramineo-viridia, ubique densiuscule 
molliter pilosa in marginibus + dense microglandulosa. Inflo- 
rescentia simplex 1—3-cephala, ramis nunc brevibus nunc lon- 
gioribus suberectus et sat rectis, acladium 10—80 cm. longum + 
superantibus densiuscule floccosis parce pilosis et glandulis parvis 
obtectis. Involucra mediocria—magna atro-viridia fuscentia lata 
basi in pedicello sat incrassato + descendentia. Squamae exterio- 
res paucae subadpressae fere lineares subvirescentes, intermediae 
sat latae sublanceolatac in marginibus nonnunquam parce flocco- 
sae, intimae latae subvirescentes—virescentes, omnia apice obtu- 
siusculae exteriores et intermediae parce—densiuscule canescen- 
tibus brevibus pilis et parvis—mediocribus glandulis sparsis—sat 
densiusculis et microglandulis. Galathidium parvum—medioere 
radians. Ligulae ca. 2.3 mm. latae dorso pilosae, dentibus bre- 
vibus ciliatis. Stylus luteus. 
Dette er i mange henseender en eiendommelig form. Stængel- 
bladene nærmer sig sterkt frondiferi; men de brede, i spissen ofte 
avrundene kurvblad minder om Foliosa. Kjertelhaarene er gul- 
knappede, og paa enkelte kurver ligner de prenanthoides sine. Fra- 
regnet den gule griffel kunde en tænke sig en kombination av 
frondiferum—strictum—prenanthoides. 
Paa et eneste sted paa tør dyrket mark paa Flaten i Tevldalen. 
Semidovrensia ELFSsTr. 
H. semidovrense ELFsTr. Et eneste individ fra Storlihøgda 
hører uten tvil hit; men da det er saa ungt, kan jeg ikke avgjøre 
til hvilken form det hører. 
Denne gruppe maa vistnok opfattes som prenanthoides—silva- 
ticum, og skulde saaledes være de nordligere vikarierende former 
for H. juranum Fr. I Tovmodalen fandt jeg et individ som staar 
paa grænsen mellem Semidovrensia og Prenanthoidea. Det er uten 
tvil en bastard, og at prenanthoides er den ene av forældrene, an- 
ser jeg som sikkert. Vanskeligere er at si hvem den andre er. Kan 
være ovaliceps, og skulde i det tilfælde høre til gruppen alpinum 
—silvaticum—prenanthoides. Men sandsynligere er det at scale- 
num NOrrL. er den andre av forældrene. Den har stor likhet med 
den tyske riphaeum UkrcHrtr. (prenanthoides—alpinum) og med 
den schweisiske macilentum Fr. (juranum—incisum — bifidum). 
Bladenes form og betanding er ganske overensstemmende med 
H. Bocconit GrRISB. Denne plante er if. Zann alpinum—valgatum; 
men av de vulgata-former som forekom i Tovmodalen, og av al- 
pina kan ikke denne plante fra Tovmodalen være opstaat. Som 
