Nr. 7] ANATHON BJØRN 9 
det samme som er sagt under omtalen av III, men redskaper av 
bergarter er her langt talrikere. Der fremdroges nemlig ikke min- 
dre end 123 hele og fragmentariske økser samt flere redskaper av 
skifer. Ogsaa paa IV iagttokes et ildsted lagt op av store stene i 
en længde av ca. 5 m. og en bredde av 1 meter. Ildstedet sees paa 
fotografiet fig. 3. 
II. 
Oldsaksformerne. 
Som det vil være fremgaat av redegjørelsen for fundforholdene, 
representerer de fem bopladser i Allanenget ingen kontinuerlig 
bosætning paa stedet, men to forskjellige bebyggelsesstatdier, som 
det kan sluttes saavel av bopladsernes indbyrdes beliggenhet som 
av den paafaldende motsætning i oldsakmaterialets sammensæt- 
ning paa findestederne I, II og VI paa den ene og III og IV paa 
den anden side. Efter dette saaledes paa forhaand givne krono- 
logiske skille kan de enkelte fundpladser inden de to grupper slaaes 
sammen saaledes at der under behandlingen av oldsaksmaterialet 
kun tales om to bopladser, hvis høide over havet er henholdsvis 
27—30 m. og 14—20 m. efter de opplysninger som er git i det fore- 
gaaende avsnit. 
Allanenget I, II og IV. 
Paa den høiestliggende boplads har redskapsmaterialet ude- 
lukkende været flint, hvis beskaffenhet er gjennemgaaende daar- 
ligere end det ellers pleier at være tilfældet paa de nordenfjeldske 
bopladser. Paa vort findested er nemlig mest anvendt den skid- 
dengraa, opake flint, hvis daarlige kvalitet yderligere er forværret 
ved at den saa ofte har større og mindre naturlige kvaster. Det 
er denne flintsort som hyppigst forekommer paa de ælde sønd- 
mørske bopladser. lait er der opsamlet ca. 1400 flintstykker, hvorav 
hovedmassen foruten av naturlige blokke bestaar av avfaldsstyk- 
ker der er store og grove som det gjerne er tilfældet paa de av 
vore bopladser der likesom denne tilhører skivespalterens blom- 
stringstid. 
Av færdige redskaper foreligger ikke særlig mange, men dog 
nok til at fundenes karakter træder tydelig frem, særlig da gjen- 
nem skivespalterne, hvorav alle fem eksemplarer er store og fuldt 
typiske. Den største (fig. 4) er 9.; cm. lang, tildannet av en bloks 
ytterskive med den naturlige kalkskorpe for størstedelen bevaret 
paa rygsiden. 
