12 ANATHON BJØRN [1920 
Som man ser byder denne boplads med undtagelse av kjerne- 
skraperen hverken paa noget nyt eller noget av særlig interesse; 
dens væsentligste interesse ligger deri at den ved at være fundet 
nær en boplads fra en senere del av stenalderen med et meget 
forskjelligartet inventar bidrager til at belyse et længe diskutert 
spørsmaal om kontinuiteten i den vestnorske stenalderskulturs ut- 
vikling. 
Ailanenget II og IV 
Denne boplads, hvis høide over havet som ovenfor angit er 
14—20 meter, har ydet et ganske andet rikt og vekslende materiale 
baade hvad angaar sakernes art og det materiale de er forarbeidet 
av. Der er redskaper av flint, bergkrystal, lys og mørk kvarts, berg- 
arter og skifer. 
Tilgangen paa flint synes efter de talrike av- 
faidsstykker at dømme at ha været rikelig. Dette 
skyldes sikkerlig rent lokale forhold, idet Nordmør 
har været det omraade, hvor flint i sekundært leie 
forekom 1 storst mængde. Det almindelige forhold 
paa bopladser som hører til en tid da skifer og berg- 
arter avgav materiale for storre redskaper, er jo det 
at flintavfaldet er meget sparsomt og i det hele gir 
indtryk av at være utnyttet til det yderste, et træk 
som spiller en viss rolle, naar det gjælder at forstaa 
fMlintkulturens forhold til skiferkulturen. Heller ikke 
paa denne boplads kan der sies at ha været sløset 
med flint, da avfaldet væsentlig bestaar av ganske 
smaa stykker som ikke egnet sig for videre utnyt- 
telse. Blandt det store antal flintstykker er det sjel- 
den at træffe en blok eller litt større skive. Trods 
alt synes flinten derfor ikke at ha været tilstede i saadan kvantitet 
at den kunde gi støtet til en renæssanse i flintkulturen. Flinten 
er da ogsaa bare anvendt til redskaper som for at være hensigtssva- 
rende maatte ha en saa skarp egg eller odd som mulig, som pilespid- 
ser, bor og skrapere; ingen større redskaper er forarbeidet av flint 
I forbindelse med flinten skal der sies et par ord om forekom- 
sten av bergkrystal og kvarts. Førstnævnte stenart savnes sjelden 
i større eller mindre mængde paa nogen norsk boplads fra yngre 
stenalder og er ogsaa, om end mere sparsomt, paavist paa finde- 
steder med en ældre tids redskaper. Vistefundet som efter de nye- 
ste iagttagelser rettest er at henføre til overgangstiden mellem 
dysse- og ganggravstid, er det ældste sluttede fund hvori bergkry- 
stal er anvendt mere almindelig!. Da Vistefundet er et av de fund 
Fig. 6. Enegget 
pilespids. 
1 A. W. Brøgger, Vistefundet, s. 74 ff., hvor ogsaa henvisning til ældre 
fund. 
