18 ANATHON BJØRN [1920 
ende. Under- og oversiden møtes i en skarp kant der ofte bærer 
en fin retouch særlig ved det avrundede endeparti, men retouche- 
ring iagttages ogsaa i flere tilfælder langs siderne. Længden varie- 
rer mellem 2.2 og 6.8 cm. Alene retoucheringen turde være nok til 
at bestemme disse flinter som skrapere og at de virkelig har værei 
anvendt som saadanne fremgaar med tydelighet av at man dels 
med det blotte oie og dels gjennem forstørrelsesglas kan se -slit- 
merker Deker utvilsomt at Nummedal har ret naar han i disse 
stykker ser en egen redskapsgruppe, men jeg kan derimot ikke 
anse det for andet end en morsom hypotese, naar han sammenstil- 
ler dem med de grattoirs carénées som i stort antal er fremdradd 
paa paleolitiske findesteder i Frankrig'. Ganske vist er likheten 
Fig. 13 a—d. 4 grattoirs carénées. 1/,. 
mellem de kjølformede skrapere fra Kristiansund og de franske 
stykker fra Aurignacien* og Magdalénien* slaaende, men selv 
om man antar en bebyggelse av Norge samtidig med disse perioder, 
viser fundforholdene at nogen relieter fra paleolitisk tid kan man 
her ikke ha for sig. De kjølformede skrapere er nemlig aldrig iagt- 
tat paa kopladser med redskapsinventar av den ældre stenalders 
karakter fra det nordenfjeldske Norge. Her optræder de ude- 
lukkende paa bopladser som staar Allanengfundet nær i tid, som 
eks. bopladserne ved Dunkersundet, paa Kirkelandet, Kristian- 
1 4. Nummedal, Nogen primitive stenaldersformer i Norge. Oldtiden IX, 
si 155: 
2? H. Breuil, Les gisements Présolutréens du type d'Aurignac, Congrés in- 
ternational d'anthropologie et d'archéologie préhistoriques Monaco 1906 I, 
s. 835 ff. Dechelette, Manueile 'archéologie I, 1908, s. 120. 
3 H. Breuil, Les subdivisions du paléolitique supérieur et leur significa- 
tion, congrés international d'anthropologie et d«archéologie préhistorique, 
Geneve 1912 I, s. 231. 
