ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR 1900, NIO 1. 61 



detta ändamål var C, =0,186, C!, = 0,197 Mi, w^ och w^ varie- 

 rades båda på ett sådant sätt, att alltid w^ + w^ = 2000 Ohm. 

 Dä hvarje gång blott en laddning af kondensatorerna företogs, 

 sä var vid urladdningen 



</i 



C, V, + av., 



C^w^ 



tt'l + 10., 



^2^2 r- 



om £! = F| — Fo är potentiaiskil nåden mellan Ay och A^ och 

 betraktas såsom konstant. 



w, 



Wj 



qr-E 



Galv.- 

 utslag. 



^: skaldelar. 



Ohm. 



Ohm. 



Mi. 



Skaldelar. 



E 



1028,5 



971,5 













1050 



950 



0,0044 



26 



0,000169 



1075 



925 



0,0092 



55,5 



166 



1100 



900 



0,0139 



84,5 



165 



1125 



875 



0,0187 



113 



165 



1150 



850 



0,0235 



141,5 



166 



1175 



825 



0,0284 



170 



167 



1200 



800 



0,0332 



199,0 



166 



1225 



775 



0,0380 



227 



167 



1250 



750 



0,0428 



256 



167 



1275 



725 



0.0477 



285,5 



166 



1300 



700 



0,0522 



314 



166 



1325 



675 



0,0571 



344 



166 1 



hvilket försök visar, att man utan märkbart fel kan sätta de 

 elektricitetsmängder, som gå genom galvanometern, proportionella 

 mot utslagen. 



1 det följande försöket med den förändrade kompensations- 

 metoden för kapacitetsbestämningar var Cj = 0,186, C, = 0,197 

 och Cg = 0,990 Mi. Då il\ var = 950 Ohm, så måste, för att 



'/ skulle vara 



vara = 897 Ohm, men för att göra 



q^O togs iVo = 1000 Ohm. Då nu 



C. 



c^^c^^c,-'^'^ c;T(^-^'^^' 



