ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1900, N:0 5. 607 



bilda ett långsträckt organ, som, innan man öppnat det omgif- 

 vande mesorchiet, möjligen kan förefalla enkelt. Som äfven fö- 

 regående författare anmärkt, ligger det i likhet med ovariet strax 

 bakom ändtarmen framför uretran, och mesorchiet hänger fram- 

 till tillsammans med ändtarmens baktill med urinrörets me- 

 senterium. Pä grund af fiskens egendomliga form intaga de bå- 

 da körtlarne ej det hos öfriga fiskar vanliga vågräta, framåtrik- 

 tade läget på bukhålans dorsala sida, utan de äro riktade näs- 

 tan lodrätt uppåt, alltid bakom tarmen, och när jag derför i det 

 kommande talar om körtlarnes nedre och öfre partier, menar jag 

 dermed deras närmast och längst från könsöppningen liggande proxi- 

 mala och distala delar. Förutom genom detta egendomliga lodrätta 

 läge afvika de äfven derigenom att de ligga nästan bakom, ej på 

 sidan om hvarandra, naturligtvis beroende på fiskens hoptryckta 

 form. Dock ligger den främre närmast tarmen liggande körteln 

 mer åt högra, den bakre mer åt venstra sidan. 



Seenstrups & LÜTKENS citerade beskrifning af organets form 

 stämmer ej väl med dess utseende hos dessa exemplar. Enligt nämn- 

 da författare är organet som helt betraktadt äggformigt, 163 ram. 

 långt och 111 mm. bredt. Hos båda dessa exemplar är det propor- 

 tionsvis mycket smalare och nästan jemnbredt; dess längd hos det 

 större individet är 135 mm., hos det mindre 40 mm., och största 

 bredden, som ligger något ofvan midten, är respektive 35 och 7 

 ram. De särskilda körtlarne äro äfven någorlunda jemnbreda, åt 

 ändarne temligen tvärt afsmalnande. Den främre högra, närmare 

 tarmen liggande, som är något större än den bakre venstra, är 

 hos det stora exemplaret 130 mm. lång med största bredden upp- 

 gående till 20 mm. och ligger något längre bort från könsöpp- 

 ningen än den venstra, som är 125 mm. lång och omkring 15 

 rara. bred. Det allra nedersta partiet af könsorganet bildas så- 

 lunda blott af venstra bakre körteln, som hos det större exem- 

 plaret med sin nedersta del är böjd om den högra främre, hvil- 

 ken i sin tur ensam bildar organets öfversta del. I sitt öfversta 

 distala parti är hvarje körtel ungefär lika tjock som bred, den 

 smalare bakre är till och med tjockare än bred, men så sraå- 



Öfversigt af K. Vetensk.-AJcad. Förh. årg. 57 1900. N:o 5. 5 



