ÖFVERSIGT AF K. VETENKS.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1900, N:0 5. 609 



utan får jag inskränka mig till att nämna de allra största dra- 

 gen deraf. 



Anordningen af tubuli i körtlarne stämmer fullkomligt öfver- 

 «ns med förhållandet hos acanthopterygierna, då åter förhållan- 

 det mellan vas deferens och körteln visar en öfvergångsform 

 mellan acanthopter- och cyprinidtypen. De olika tubuli äro långa 

 och smala och radiera från körtlarnes kanter mot vas deferens, 

 som på vanligt sätt består af en mängd labyrinlikt anastomose- 

 rande håligheter, som från körtlarnes mediana väggar sänka sig 

 «tt stycke in i körtelmassan. Tunica propria i tubuli är bibe- 

 hållen och visar fullkomligt dessas form, men de egentliga körtel- 

 ■cellerna, som äro mindre resistenta, ha fallit sönder till en kornig 

 massa utan urskiljbara celler. 



I körtlarnes allra öfversta del, der de äfven till det yttre äro 

 mycket tydligt skilda från hvarandra, kan man urskilja ett vas 

 deferens af ofvan nämnda utseende för hvarje körtel, men längre 

 ned flyta de tillsammans i det förut omnämnda mesorchiebandet 

 mellan körtlarne. Detta band är sålunda genomsatt af en mängd 

 raed hvarandra sammanflytande håligheter, bildande det centrala 

 partiet af det numera enkla vas deferens, som åt båda sidor 

 skickar in i körtlarne långa smala nätlikt anastomoserande hå- 

 ligheter, i hvilka de olika tubuli tömma sitt innehåll. En kraf- 

 tig arter går äfven midt i strängen, utsändande sidogrenar här 

 och livar till körtlarne, och rikligt med vener finnas öfverallt i 

 de många bladen, som bilda skilj o väggar ne i vas deferens' olika 

 håligheter. 



Samma byggnad på vas deferens återfinnes sedan hela or- 

 ganet igenom ända till dess yttersta spets och äfven hos det fritt 

 förlöpande partiet i uretrans vägg. Ett tvärsnitt genom denna 

 senare visar, att sädesledaren går ett stycke innanför urinrörets 

 tjocka slemhinna och består af ett jemförelsevis bredt rör, från 

 hvars väggar en mängd längsveck skjuta ut i håligheten, hvari- 

 genom denna vid tvärsnitt synes se ut som ett helt system af 

 sammanlöpande smärre håligheter, hvars väggar äro bildade af ett 

 flerskiktadt lager rundade epitelceller. Det hela ligger inbäddadt 



